ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № П/320/890/20                                           Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Колеснікової І.С.,                                                                                                                                                        Суддя-доповідач Кобаль М.І.     
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                   Кобаля М.І.,
суддів                                            Бужак Н.П., Костюк Л.О.,
при секретарі                                   Кондрат Л.Г.
за участю
представників позивача:           Чички О.О., Бежовця І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи, -
В С Т А Н О В И В :
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі по тексту - Позивач, ГУ ДСУНС у Київській області) звернулося до суду із адміністративним позовом до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області (далі - Відповідач) в якому просило застосувати до відповідача заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) громадської будівлі літ. «А-2» Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області (код ЄДРПОУ 22202282), за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мельника, буд. 21-а, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 27.12.2019 №1069.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року зазначений адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківська міська рада Київської області подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати повністю і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
01.10.2020 року та 02.10.2020 року на адресу суду від апелянтів надійшли аналогічні за змістом клопотання про відкладення розгляду справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши зазначені клопотання дійшла висновку, що вони не підлягають задоволенню, оскільки дана справа має бути розглянута невідкладно, адже зміст позовних вимог відноситься до способу впливу на відповідача з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей, участь сторін під час розгляду даної справи не є обов`язковою, а матеріали справи містять належні докази для розгляду справи по суті. 
Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача, які з`явилися в призначене судове засідання, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області (ідентифікаційний код 22202282, місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Мельника, 21-А), зареєстрований як юридична особа 06.02.1995 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено 28.11.2006 запис №13531200000002381.
На підставі наказу від 13.12.2019 року № 1359 «Про проведення перевірок», посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 13.12.2019 року №10695 Білоцерківським районним відділом ГУ ДСНС України у Київській області проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання - Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, про що складено акт перевірки від 27.12.2019  року № 1069 (Т.1 а.с.15-22).
Як убачається зі змісту зазначеного акта, за результатами проведення заходу встановлено наявність порушень відповідачем вимог законодавства, а саме: не виконано ремонт автоматичної пожежної сигналізації в приміщеннях закладу (п. 1.1, глава 1, розділ V ППБУ); не заключено договір на технічне обслуговування автоматичної пожежної сигналізації (п. 1.4, глава 1, розділ V ППБУ); не захищено дверний отвір влаштований у дверній перегородці, якою відокремлюється пожежонебезпечне приміщення технічне приміщення електрощитової від інших приміщень дошкільного навчального закладу протипожежними дверима з межею вогнестійкості REI 30 (п. п. 1.24, п. 1.2, глава 1, розділ 1 V ППБУ); не обладнано приміщення закладу системою оповіщення (п. 1.2. глава 1, розділ V ППБУ); не обладнано двері на шляхах евакуації пристроями для самозачинення та ущільнення в притулах (пункт 2.37., глава 2., розділ ІІІ ППБУ); не проведено перевірку пристроїв блискавкозахисту відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (пункт 1.21, глава 1, розділ І V НАПБ А.01.001-2014); не забезпечено відкривання дверей запасного евакуаційного виходу з груп №6 безпосередньо на зовні у напрямку виходу (пункт 2.27 глава 2 розділ ІІІ ППБУ); не змонтовано над евакуаційними виходами з будівлі світлові покажчики з написом «Вихід» білого кольору на зеленому фоні підключеними до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення або такі, що переключаються на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення (пункт 2.32, розділ ІІІ ППБУ); не виконано заміри опору ізоляції електричних мереж та контуру заземлення (пункт 1.20 глава 1, розділ IV ППБУ); не поновлено надписи на вхідних дверях складських приміщень категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно ДСТУ Б В.1.1-36:2016, а також клас зони за НПАОП 40.1-1.32-01 (пункт 2.9 глава 2 розділ ІІІ ППБУ).
Зазначений акт підписано завідувачем Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області без зауважень.
Встановивши під час проведення планової перевірки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області порушення, що становлять небезпеку та загрозу життю і здоров`ю людей, ГУ ДСУНС у Київській області звернулося до суду з даним позовом з вимогами застосувати заходи реагування до відповідача.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що виявлені під час проведення перевірки порушення Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області, безумовно пов`язанні з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзацу 2 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V  (далі по тексту -  Закон №877-V) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 1 ст. 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 877-V виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Згідно ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
У випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Відповідно до ч.1 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (ч.2  ст.64 Кодексу цивільного захисту України).
Згідно із  ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, що затверджене  постановою Кабінету Міністрів України № 1052 від 16.12.2015 року  (далі - Положення №1052), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.7 Положення №1052).
Так, відповідно до Кодексу цивільного захисту України  та Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області від 04.02.2019 року № 3 (у редакції наказу ДСНС12.11.2018 року № 661) Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної    та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки встановлено, що відповідач  функціонує з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.
Крім того, ст. 55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях.
Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Згідно визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опіків, отруєння легкими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.
Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі по тексту - Правила), встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.
Відповідно до п. 2 Правил, вони  є обов`язковими для виконання  суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Відповідно до п.1, п.2, п.11 Розділу ІІ Правил, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.
Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.
Працівники об`єкта зобов`язані дотримуватися встановленого протипожежного режиму, виконувати вимоги цих Правил та інших нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (ст.66 Кодексу цивільного захисту України).
Пунктом 12 ч.1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України  встановлено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення  до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Положеннями п. 1 та 10 ч. 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2. ст. 70 Кодексу цивільного захисту України).
Отже, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, передбачених статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, зокрема, фактом недотримання вимог пожежної безпеки, та не залежить від виконання (не виконання) вимог припису органу контролю щодо усунення виявлених порушень.
Крім того, чинне законодавство не обумовлює імперативно необхідність винесення припису, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки як передумови звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності об`єкту. Більше того, ч. 7  ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Крім того, не заслуговують на увагу суду доводи апелянта про те, що останнім вживалися заходи для усунення встановлених порушень, оскільки за результатами проведення повторного заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, про що складено акт від 24.06.2020 року № 255, контролюючим  органом встановлено зменшення кількості порушень вимог законодавства відповідачем. 
Втім, залишилися не усунутими наступні порушення відповідачем вимог чинного законодавства: 
- не виконано ремонт автоматичної пожежної сигналізації в приміщеннях закладу (п. 1.1, глава 1, розділ V ППБУ);
- не заключено договір на технічне обслуговування автоматичної пожежної сигналізації (п. 1.4, глава 1, розділ V ППБУ);
- не захищено дверний отвір влаштований у дверній перегородці, якою відокремлюється пожежонебезпечне приміщення технічне приміщення електрощитової від інших приміщень дошкільного навчального закладу протипожежними дверима з межею вогнестійкості REI 30 (п. п. 1.24, п. 1.2, глава 1, розділ 1 V ППБУ); 
- не обладнано приміщення закладу системою оповіщення (п. 1.2. глава 1, розділ V ППБУ);
- не проведено перевірку пристроїв блискавкозахисту відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (пункт 1.21, глава 1, розділ І V НАПБ А.01.001-2014).
Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що станом на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, скаржником належних доказів усунення порушень, встановлених ГУ ДСУНС у Київській області, не надано.
Отже, порушення відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, мають системний та триваючий характер.
Згідно з п. 26 ч.1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.
Аналізуючи порушення, виявлені під час проведення перевірки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що вони можуть призвести до займання і розповсюдження вогню та безумовно пов`язанні з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі.
Разом з тим, для забезпечення та функціонування належним чином Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області, останній не позбавлений можливості звернутися до ГУ ДСУНС у Київській області з відповідною заявою про усунення встановлених порушень для проведення повторної перевірки.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, в даному випадку належним доказом усунення відповідачем порушень, які встановлені позивачем, є акт перевірки (складений повторно), в якому має бути зазначено про відсутність порушень правил та норм пожежної безпеки.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції проаналізувавши вищезазначені правові положення та обставини справи доходить висновку, про необхідність задоволення позовних вимог та застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації будівлі літ. «А-2» Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області (код ЄДРПОУ 22202282), за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мельника, буд. 21-а, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 27.12.2019 року № 1069, для усунення небезпеки та загрози життю та здоров`ю людей.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1  ст. 8 КАС України).
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010 року).
Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. 
У даному випадку, ГУ ДСУНС у Київській області, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи для застосування заходів реагування до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області, відповідно до норм чинного законодавства.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.
Обставини, викладені в апеляційних скаргах, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №10 «Рибка» Білоцерківської міської ради Київської області та Білоцерківської міської ради Київської області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          Н.П. Бужак

                                                                                                            Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 12.10.2020 року