ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 202/3209/19(2-а/199/207/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2019 (суддя                Руденко В.В.) за позовом   ОСОБА_1 до  інспектора батальйону № 3 роти №1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Тикви Віталія Вікторовича, третя особа: Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,- 

в с т а н о в и В:

У травні 2019 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська  з позовом  про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 1130366 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та визнати неправомірними дії інспектора 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Тикви Віталія Вікторовича.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2019 адміністративний позов задоволено.
Рішення обґрунтовано тим, що не надані суду достатні та переконливі докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.
Не погодившись з рішенням суду , відповідач   подав  апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення  суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що    постанова винесена правомірно, інспектор діяв відповідно до чинного законодавства та позивач дійсно порушив правила дорожнього руху. Відповідач наголосив, що  достатнім доказом правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності відповідача у даній категорії справ є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову та свідчення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським.  
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції  та матеріалами справи підтверджено, 07 травня 2019 року відповідачем щодо позивача винесена постанова серії ЕАВ № 1130366 про накладення про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за те що 07.05.2019 о 01:36:52 в м. Дніпро по пр. Слобожанський, 50 позивач керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1.а  ПДР  порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2  ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 425,00 грн.
Вирішуючи спір між сторонами суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до  ст. 9 КУпАП  адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до  Закону України "Про дорожній рух"  встановлюють  Правила дорожнього руху, затверджені  постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року  (далі -  ПДР).
Пунктом 1.9  ПДР  передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
В п. 1.3  ПДР  зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п.п. «а» п. 19.1  ПДР  у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.
Відповідно до ч.1  ст. 122 КУпАП  перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 280 КУпАП  передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1  ст. 247 КУпАП  обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі  ст.251 КУпАП  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП  передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі  ст.77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Однак, судом встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачених  ч.2 ст.122 КУпАП  матеріали справи не містять та відповідачем не надано.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправною спірної постанови, оскільки принцип презумпції винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази.
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим відповідно до ст. 316 КАС України  залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 286, 242, 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції -залишити без задоволення. 
    Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2019 - залишити без змін. 
        Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров