П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/11360/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Гурін Д.М.  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
05 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Платаш В.О.,
представників позивача: Литвинчук Н.П., Примасюк О.В.,
представника відповідача: Шатківської А.А.

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року  у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Головного управління  ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2019 року позивач,  ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат”, звернулося в Житомирський окружний адміністративний суд із позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області (відповідача), у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- №0016881401 (Форма “В4”) від 10 липня 2019 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3277097 грн за порушення пункту 198.1,пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України;
- №0016891401 (Форма “Р”)          від 10 липня 2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 76465 грн, з якої 61172 грн за податковими зобов`язаннями та 15293 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України;
- №0016901401 (Форма “Р”)  від 10 липня 2019 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1720309 грн, з якої 1376247 грн за податковими зобов`язаннями та 344062 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) за порушення вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, П(С)БО №15 “Доходи”, П(С)БО 16 “Витрати”.
Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 10.06.2020 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що ТОВ “Межиріченський ГЗК” мало законні підстави для відображення у складі податкового кредиту за період з 2016 року до 2018 року сум податку на додану вартість у ціні придбаного товару від контрагентів ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” у межах укладених договорів постачання товару, натомість висновки контролюючого органу ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені належними доказами.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що плановою виїзною документальною перевіркою ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” встановлено: заниження податку на прибуток на суму 1376247,00 грн, а також встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток за І півріччя 2016 року на суму 212785,00 грн; заниження податку на додану вартість (далі - ПДВ), що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 61172,00 грн та завищення від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в сумі 3277097,00 грн. Згідно з актом перевірки податковий орган дійшов висновку про неможливість здійснення господарських операцій по придбанню позивачем у ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” труб металевих.
За результатами аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних щодо ланттюгів постачання на адресу ТОВ «Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат» від ТОВ «Магніт Групп» та ТОВ «Форліт» встановлено неможливість здійснення господарських операцій з ідентифікованим товаром (труба ф 530x9-10 мм б/в, труба ф 127x9 б/в та труба ф219х8-10 б/в, труба 1420x10-14 б/в, труба ф 159x8-10 б/в) у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва.
В акті перевірки наведено інформацію з Єдиного реєстру судових рішень щодо наявних кримінальних справ відносно постачальників по ланцюгу постачання, в яких здійснюється досудове розслідування.
В ході проведення перевірки встановлено, що згідно баз даних контролюючих органів наявна податкова інформація про суб`єктів господарювання ланцюга, їх діяльність та щодо документально оформленого руху ідентифікованого товару по певному ланцюгу, яка, згідно з підпунктом 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України, являється підставою для висновків в акті перевірки, щодо відсутності по ланцюгах постачання підтвердження походження товару.
Крім того, у ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” відсутня будь-яка інформація щодо підтвердження якості продукції та її джерел походження, якої на час проведення перевірки не надано.
Контролюючий орган в акті перевірки дійшов висновку про відсутність факту реального одержання (купівлі) вищезазначеними підприємствами - постачальниками відповідної кількості ідентифікованого товару від інших суб`єктів господарювання або внаслідок власного задекларованого виробництва у досліджуваному та попередніх звітних періодах, що засвідчує недійсність (неможливість) формування ними відповідного активу та доказує фіктивність введення в обіг ідентифікованого товару та нереальність здійснення ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” постачання (продажу) труб ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат”.
Згідно висновків акта перевірки, встановлено неналежність суб`єктів господарювання по ланцюгам постачання (згідно з податковою, фінансовою і статистичною звітністю, Єдиним реєстром податкових накладних тощо) до суб`єктів сфери матеріального виробництва і економічної діяльності з виробництва відповідного товару.
При аналізі ланцюгів постачання встановлено відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення виробництва, перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, тощо та придбання послуг з транспортування по суб`єктам оподаткування.
Отже, в результаті вищевикладеного, в акті перевірки зроблено висновок про відсутність в дійсності операцій, неправомірність (безпідставність) документального оформлення нереальної господарської операції при складанні первинних документів та їх відображенні в регістрах бухгалтерського обліку і фінансовій звітності у зв`язку із відсутністю факту (джерела) законного введення в обіг товару та/або реального задекларованого виробництва, а лише його “паперово-транзитне” переміщення в ланцюгу.
Таким чином, в ході перевірки та аналізу даних інформаційних ресурсів ДФС України, і відкритих інформаційних джерел, встановлені обставини, що на думку контролюючого органу, можуть свідчити: про відсутність у ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” задекларованих власних (або залучених) ресурсів та задекларованих відомостей щодо їх походження по ланцюгу постачання; про використання реквізитів та документів ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт”, у якості СГД - “транзитера”, в схемах ухилення від сплати податків, шляхом формування “штучного” податкового кредиту з ПДВ від СГД із ознаками “фіктивності”, та інших товаровиробників, які здійснюють продаж товарів (послуг) за готівкові кошти, без відображення їх в бухгалтерському обліку підприємств та податкової звітності; маніпулювання з податковими та бухгалтерським документами ТОВ “Магніт Групп”, ТОВ “Форліт” та ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат”, внаслідок введення у легальний обіг труб, походження яких, на час перевірки, не встановлено.
Вважає, що вище перелічені контрагенти не могли поставити ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” труби сталеві. Придбаний ними товар не відповідає номенклатурі проданих ТМЦ на ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат”, даний факт свідчить про відсутність господарської операції купівлі-продажу товару між ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” та вищенаведеними контрагентами, а відносини носять лише документальний характер.
Даний факт засвідчує безоплатне отримання ТОВ “Межиріченський гірничо- збагачувальний комбінат” запчастин, комплектуючих та інших ТМЦ від невідомих контрагентів, з невідомих джерел, а не від тих, які зазначені в супровідних документах, і, як наслідок, у підприємства відповідно до законодавчих вимог виникають доходи по безоплатно отриманим ТМЦ.
На підставі вищезазначеного, контролюючий орган дійшов висновку про заниження доходів від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначених за правилами бухгалтерського обліку, за рахунок не включення до їх складу вартості безоплатно отриманих ТМЦ, всього в сумі 16691343,00 грн.
Також зазначає, що ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” завищено податковий кредит на суму 3338269,00 грн за рахунок включення до його складу сум ПДВ по господарським відносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп”. 
В ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” у перевіряємому періоді завищено податковий кредит за рахунок безпідставно віднесених до його складу сум ПДВ по податкових накладних від постачальників, по яких в ході перевірки не підтверджено саме факту отримання від них товару (труби сталеві), у зв`язку з відсутністю даного товару по ланцюгу постачання, в загальній сумі 3338269 грн, в тому числі по періодам: квітень 2016 - 42557 грн; вересень 2016 - 38377 грн; січень 2018 - 165102 грн; лютий 2018 - 317856 грн; березень 2018 - 317016 грн; квітень 2018 - 318801 грн; травень 2018 - 494361 грн; червень 2018 - 262756 грн; липень 2018 - 443299 грн; серпень 2018 - 267816 грн; вересень 2018 - 193710 грн; жовтень 2018 - 290016 грн; листопад 2018 - 186602 грн. У тому числі по контрагентах: ТОВ “Форліт” включено податкові накладні, які не підтверджені ланцюгом постачання до податкового кредиту в загальній сумі 3257335 грн та ТОВ “Магніт Групп” в загальній сумі 80934 грн.
При проведеному аналізі ланцюгів постачання контрагентів ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп”, які у свою чергу були контрагентами позивача, згідно баз даних ДФС України встановлено, що дані контрагенти не є виробниками товарів, реалізованих ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” протягом перевіреного періоду, даний товар не був ними імпортований, в ланцюгах постачання також не встановлено його походження та взагалі факту його придбання у постачальників, на певному ланцюзі постачання прослідковується придбання інших товарів по номенклатурі (продовольчі товари, будівельні матеріали, предмети гігієни, техніка, меблі тощо) або взагалі відсутній факт придбання будь-чого.
Також зазначає, що контролюючим органом під час проведення перевірки на адресу ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” було направлено ряд запитів від 17 травня 2019 року, від 27 травня 2019 року  та від 6 червня 2019 року про надання інформації та копій документів щодо господарських операцій позивача з ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп”, однак на вказані запити позивачем відповіді надано не було під час перевірки. Позивачем долучено первинні документи лише до матеріалів позовної заяви, тому на думку відповідача, суд не має враховувати вказані документи та піддавати їх будь-якій оцінці.
За результатами перевірки складено акт перевірки від 18 червня 2019 року №435/06-30-14-01/30597936, заперечення на вказаний акт перевірки ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” не подавались. На підставі вказаного акта перевірки, контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 10 липня 2019 року №0016901401, №0016891401, №0016881401, які, на думку відповідача є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню.
Крім того, потребує уваги суду і той факт, що підприємства по ланцюгу постачання мають ознаки фіктивності, є учасниками кримінальних проваджень згідно відомостей, отриманих з Єдиного державного реєстру судових рішень.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що підставою для винесення оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень стало невизнання господарських операцій по придбанню ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” у ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” наступних матеріалів: труба ф 530x9-10 б/в, труба ф 127x9 б/в, труба 1420x10-14 б/в, труба ф 159x8-10 б/в, труба ф 219x8-10 б/в, труба ф 426x9-10 б/в, труба 1020x18-20 б/в, які, на думку податкового органу, фактично не могли бути поставлені зазначеними в документах постачальниками на загальну суму 16691343,64 грн, а саме: ТОВ “Магніт Групп” на суму задокументованих поставок ТМЦ за перевіряємий період у розмірі 485602,19 грн, в тому числі ПДВ 80933,70 грн, не підтверджено факт постачання в сумі 404668,49 грн (без ПДВ) та ТОВ “Форліт” на суму задокументованих поставок ТМЦ за перевірений період у розмірі 19544010,18 грн, у тому числі ПДВ 3257335,03 грн не підтверджено факт постачання в сумі 16286675,15 грн (без ПДВ). 
Зазначає, що на виконання вимог договорів поставки контрагентами позивача ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” було виконано постачання товару (труб), вказані операції оформлені видатковими накладними, які підписані представниками з обох сторін та скріплені печатками обох сторін. Транспортування придбаного товару згідно з умовами договорів, здійснювалось за рахунок постачальників на умовах СРТ склад покупця, що підтверджується товарно-транспортними накладними. Товар було оплачено ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями. 
Поставлений товар (труби) було оприбутковано на складі ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” та використано у господарській діяльності Товариства.
На підтвердження реальності операцій ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” з його контрагентами ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” під час перевірки було надано копії усіх первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, які були предметом дослідження контролюючого органу у ході проведення планової перевірки, зокрема:  договори поставки, специфікації до договорів поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти звірки взаєморозрахунків, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, картки субконто по асортименту поставлених труб, накладні-вимоги на відпуск матеріалів, дані інвентаризації, що проводились у перевіряємому періоді, та на момент проведення планової перевірки.
При цьому зазначає, що будь-яких зауважень з боку контролюючого органу щодо оформлення вищезазначених первинних документів не було, вони оформлені належним чином, із зазначенням усіх реквізитів та відомостей, які у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.
Крім того, позивачем зазначено, що висновки відповідача про обрив ланцюгів постачання, та, як наслідок, неможливість здійснення поставок сталевих труб постачальниками ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп”, зроблені податковим органом на підставі інформаційних ресурсів ДФС України (баз даних АРМу “Єдиний реєстр податкових накладних”, податкової статистичної звітності). В акті перевірки відсутня інформація щодо направлення запитів для проведення зустрічних перевірок/звірок за місцем обліку таких постачальників. Крім того інформація з таких баз даних не підтверджена документально.
Також позивачем зазначено, що наведені відповідачем відомості щодо досудового розслідування щодо великого кола котрагентів не стосується ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт”. Жодного вироку по переліченим відповідачем розслідуванням суду надано не було.
В судовому засіданні представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі направлень від 23 квітня 2019 року №997-№999, від 26 квітня 2019 року №1033 та від 10 травня 2019 року №1105, виданих ГУ ДФС в Житомирській області, уповноваженими особами ГУ ДФС в Житомирській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року та законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 1 січня 2015 року до 31 грудня 2018 року.
За результатами вказаної перевірки був складений акт перевірки від 18 червня 2019 року за №435/06-30-14-01/30597936 “Про результати документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи” (Том №1 а.с.42-116), згідно висновків якого встановлено порушення ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” вимог:
- підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України П(С)БО №15 “Доходи” П(С)БО 16 “Витрати”, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 1376247 грн, в тому числі за: 3 квартали 2016 року в сумі 72840 грн: 2016 рік в сумі 72840 грн; 1 квартал 2018 року в сумі 261661 грн (завищено): І півріччя 2018 року в сумі 706665 грн; 3 квартали 2018 року в сумі 1521007 грн; 2018 рік в сумі 1303407 грн, а також встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за І півріччя 2016 року в сумі 212785 грн;
- пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну в сумі 61172 грн, у тому числі: червень 2017 року - 61172 грн; та завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в сумі 3277097 грн (рядок 21 Декларації за грудень 2016 року).
На підставі акта перевірки від 18 червня 2019 року за №435/06-30-14-01/30597936 “Про результати документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи” ГУ ДФС у Житомирській області були винесені:
-  податкове повідомлення-рішення №0016901401 (форма “Р”) від 10 липня 2019 року, яким ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 1720309 грн, в тому числі 1736247 грн - за податковими зобов`язаннями та 344062 грн - за штрафними санкціями;
- податкове повідомлення-рішення №0016891401 (Форма “Р”) від 10 липня 2019 року, яким ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 76465 грн, в тому числі 61172 грн - за податковими зобов`язаннями, 15293 грн - за штрафними санкціями;
-  податкове повідомлення-рішення №0016881401 (Форма “В4”) від 10 липня 2019 року, яким ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” зменшено від`ємне значення по ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 3277097 грн (Том №1 а.с.118, 120, 122).
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями рішеннями ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” оскаржило їх до Державної податкової служби України, яка рішенням від 13 вересня 2019 року №1740/6/99-00-08-05-01 за результатами розгляду скарги від 17 липня 2019 року вх. №29708/6, податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Житомирській області від 10 липня 2019 року №0016881401, №0016891401, №0016901401 залишила без змін, а скаргу - без задоволення.
Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 10 липня 2019 року №0016881401, №0016891401, №0016901401 безпідставними та протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Приписами 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно положень пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу  з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.
Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пунктом 1.2 статті 1, пунктом 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 5 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Аналіз зазначених положень Податкового кодексу України свідчить про те, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість): фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції із сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов`язкові реквізити).
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.
Таким чином, господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.
У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.
За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.
Як встановлено судом першої інстанції, основним видом діяльності ТОВ “Межиріченський ГЗК” є добування руд інших кольорових металів. Протягом 2016 року та 2018 року ТОВ “Форліт” і ТОВ “Магніт Групп” здійснювали ТОВ “Межиріченський ГЗК” постачання труб б/в.
Укладаючи господарські договори із контрагентами Товариством було перевірено правосуб`єктність цих контрагентів, а саме: усі установчі документи, документи, що підтверджують реєстрацію платника ПДВ та реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і підписантів.
Придбання Товариством товару, труб б/в, у ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп” підтверджується первинними і бухгалтерськими документами, що надавалися Товариством під час проведення контролюючим органом перевірки та до матеріалів позовної заяви, а саме: договори поставок, специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні.
Товариством було надано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій з метою подальшого використання товару у власній господарській діяльності, що відповідає видам діяльності Товариства за КВЕД, а саме: прибуткові накладні, картки субконто, картки рахунку; картки номенклатури; накладні-вимоги на відпуск матеріалів. Дані документи підтверджують рух товару у виробництві Товариства.
При цьому, вищезазначені первинні документи повністю відповідають вимогам до первинних документів, передбачених пунктом 2 статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16 липня 1999 №996-XIV (далі - Закон №996) та містять усі необхідні реквізити, дані про зміст господарських операцій і підтверджують фактичність здійснення таких операцій.
Водночас, контролюючий орган не заперечував того факту, що первинні документи, складені під час здійснення господарських операцій з ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп”, відповідають вимогам встановленим, зокрема, Податкового кодексу України та Закону №996.
Також встановлено, що отриманий від ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп” товар, труби б/в, є витратним матеріалом, який був використаний Товариством на власних збагачувальних фабриках у виробничому (технологічному) процесі діяльності позивача для транспортування води та пульпи при перекачуванні насосними агрегатами.
Між ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” (Покупець) та ТОВ “Магніт Групп” (Постачальник) 21 жовтня 2015 року було укладено договір №211015 постачання товару.
Відповідно до умов вказаного договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві труби сталеві б/в, згідно специфікацій, які є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар (пункт 1.1 Договору).
Найменування, асортимент, сортамент, сорти, типи, групи, підгрупи, види, марки, моделі та кількість товару зазначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.
Якість та комплектність товару, що поставляється, повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам виробника. Кількість товару підтверджується сертифікатом (паспортом) якості, який Постачальник надає Покупцю при поставці товару, якщо товар підлягає обов`язковій сертифікації (пункти 2.1.-2.2. Договору №211015).
Згідно з підпунктами 3.1.-3.3. Договору №211015 умови та строк (термін) поставки товару визначається специфікаціями, згідно яких буде відбуватись постачання. Право власності на товар у Покупця за цим Договором виникає з моменту передання йому товару. Датою поставки товару визначається дата підписання Покупцем підписаної та скріпленої печаткою Постачальником належним чином оформленої видаткової накладної.
Згідно специфікації №1 від 21 жовтня 2015 до Договору №211015 Постачальник взяв на себе зобов`язання поставити Покупцю труби б/в 530 у кількості 80 шт. на загальну суму 1320000,00 грн з ПДВ. Оплата здійснюється Покупцем по факту пославки товару на склад Покупця (пункт 2 специфікації №1).
Умови поставки - товар поставляється автомобільним транспортом на умовах СРТ - склад Покупця (12110, Житомирська обл., Володарсько-Волинський р-н (Хорошівський р-н). с.Ємилівка, вул.Леніна, буд.2а, згідно правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000) (пункт 3 специфікації №1).
На виконання вимог Договору №211015 ТОВ “Магніт Групп” згідно видаткових накладних №28 від 18 квітня 2016 року №33 від 8 вересня 2016 року та №34 від 8 вересня 2016 року було поставлено, ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” прийнято товару у кількості 26,78 тонн на загальну суму 485602,19 грн.
Як зазначено судом першої інстанції, вищезазначені видаткові накладні оформлені належним чином, підписані представниками обох сторін та скріплені печатками сторін. З моменту підписання сторонами цих видаткових накладних до позивача, згідно Договору №211015 перейшло право власності на товар.
Транспортування придбаного позивачем у ТОВ “Магніт Групп” товару, відповідно до умов договору здійснювалось за рахунок постачальника на умовах СРТ склад покупця, що підтверджується товарно-транспортними накладними №18/04/2 від 18 квітня 2016 року та №08/09 від 8 вересня 2016 року, які засвідчують факт поставки товару на склад покупця 18 квітня 2016 року та від 8 вересня 2016 року у кількості 26,78 тонн на загальну суму 485602,19 грн (Том №1 а.с.135, 137).
ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” було здійснено оплату за поставлений ТОВ “Магніт Групп” товар в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями: №26331 від 20 квітня 2016 року на суму 55342,59 грн; №26350 від 22 квітня 2016 року на суму 100000 грн; №06439 від 26 квітня 2016 року на суму 50000,00 грн; №26462 від 27 квітня 2016 року на суму 50000,00 грн; №28892 від 14 вересня 2016 року на суму 188822,10 грн; №28893 віл 13 вересня 2016 року на суму 41437,50 грн (Том №1 а.с.142-147), які свідчать про проведення між сторонами розрахунку за отриманий товар у повному обсязі.
На підтвердження використання ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” придбаного у ТОВ “Магніт Групп” товару у виробничому процесі (господарській діяльності) у матеріалах справи містяться наступні документи:
- прибуткові накладні №0000001649 від 18 квітня 2016 року, №110-0000186 від 8 вересня 2016 року, №ПО-0000187 від 8 вересня 2016 року, що підтверджують прийняття та оприбуткування на склад Товариства придбаних труб згідно Договору №;
- картки субконто: ТМЦ: труба 159*8 за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ “Межиріченський ГЗК”; картка субконто: ТМЦ; труба 219*8 за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ “Межиріченський ГЗК”: картка субконто: ТМЦ: труба 1020x18-20 б/в за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ “Межиріченський ГЗК”; картка субконто: ТМЦ: труба 426*9 за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ “Межиріченський ГЗК”; картка субконто: ТМЦ: труба 1420 за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ “Межиріченський ГЗК”; картка субконто: ТМЦ: труба 508x8-10 за 1 січня 2016 року - 31 грудня 2018 року ТОВ “Межиріченський ГЗК”, що підтверджують рух придбаного товару у виробничому процесі по складу та по рахунках;
- картка рахунку: 631 контрагенти: ТОВ “Магніт Групп” за 2016 рік ТОВ “Межиріченський ГЗК”, що підтверджує оприбуткування товару на склад Товариства та розрахунок між сторонами за поставлений товар;
- картки номенклатури “Труба 159*8” НН-10060097 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; “Труба 219*8” НН-10050061 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; “Труба 1020x18-20 б/в” НН -10060110 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; “Труба 426*9” НН-10060021 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; “Труба 1420” НН-10060051 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; “Труба 508x8-10” НН 10060104 Облік в Т за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року, які підтверджують отримання товару на склад та списання його зі складу на виробництво;
- накладні-вимоги на відпуск матеріалів від 21 квітня 2016 року; від 26 квітня 2016 року за травень 2016 року; від 16 травня 2016 року; від 22 червня 2016 року; від 12 липня 2016 року; від 25 липня 2016 року; від 19 серпня 2016 року; від 25 серпня 2016 року; від 30 серпня 2016 року; від 4 вересня 2016 року; від 6 вересня 2016 року; від 7 вересня 2016 року; від 12 вересня 2016 року; від 13 вересня 2016 року (інв. №2742); від 13 вересня 2016 року; від 16 вересня 2016 року; від 21 вересня 2016 року; від 24 вересня 2016 року; від 14 жовтня 2016 року; від 17 жовтня 2016 року; від 21 жовтня 2016 року; від 24 жовтня 2016 року; від 10 листопада 2016 року; від 12 грудня 2016 року; від 31 грудня 2016 року; від 3 січня 2017 року; від 5 січня 2017 року; від 13 січня 2017 року; від 24 січня 2017 року; від 1 лютого 2017 року; від 20 лютого 2017 року; від 28 лютого 2017 року; від 28 лютого 2017 року (інв. №2318); від 31 березня 2017 року; від 4 квітня 2017 року; від 14 квітня 2017 року; від 18 травня 2017 року, що підтверджують списання труб б/в у виробництво.
Також, судом встановлено, що між ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” (Покупець) та ТОВ “Форліт” (Постачальник), було укладено ряд договорів поставок труб металевих б/в, а саме:
-  договір від 15 січня 2018 року №МФ01 на постачання металевих труб б/в загальною орієнтовною вартістю 4 000 000 грн, з ПДВ;
-  договір від 23 лютого 2018 року №МФ03 на постачання металевих труб б/в загальною орієнтовною вартістю 4 000 000 грн, з ПДВ;
- договір від 11 квітня 2018 року №МФ04 на постачання металевих труб б/в загальною орієнтовною вартістю 4 000 000 грн, з ПДВ;
- договір від 4 червня 2018 року №МФ05 на постачання металевих труб б/в загальною орієнтовною вартістю 5 000 000 грн, з ПДВ;
- договір  від 8 серпня 2018 року №МФ06 на постачання металевих труб б/в загальною орієнтовною вартістю 6 000 000 грн, з ПДВ.
Відповідно до умов вищезазначених договорів поставки Постачальник взяв на себе зобов`язання передати у власність Покупцеві металеві труби б/в, згідно специфікацій, які є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити Товар (пункт 1.1. договорів поставки).
Найменування, асортимент, сортамент, сорти, типи, групи, підгрупи, види, марки, моделі та кількість товару зазначається у специфікації.
Якість та комплектність товару, що поставляється, повинна відповідати державним стандартам, технічним умовам виробника та умовам, що зазвичай ставляться до даного виду товару (підпункти 2.1.-2.2. договорів поставки).
Згідно з підпунктами 3.1-3.4. договорів поставки, умови та строк (термін) поставки товару визначається специфікаціями. Право власності на товар у Покупця за цим Договором виникає з моменту передання йому товару. Датою поставки товару визначається дата підписання Покупцем належним чином оформленої Постачальником видаткової накладної. Разом з товаром Постачальник зобов`язаний передати Покупцеві, зокрема, два примірники видаткової накладної, підписані та скріплені печаткою Постачальника та товарно-транспортну накладну.
Згідно погоджених сторонами специфікацій до договорів поставки Постачальник взяв на себе зобов`язання поставити покупцю наступний товар:
-  труба ф-530х9-10 (б/в), у кількості 120,00 тн, на загальну суму 3024000,00 грн, з ПДВ (специфікація №1 до Договору постачання товару №МФ01 від 15 січня 2018 року;
-  труба ф-530х9-10 (б/в), у кількості 120,00 тн, на загальну суму 3024000,00 грн з ПДВ (специфікація №1 до Договору постачання товару №МФО3 від 23 лютого 2018 року;
-  труба ф-530х9-10 (б/в), у кількості 160,00 тн, на загальну суму 4113600,00 грн з ПДВ (специфікація №1 до Договору постачання товару №МФ05 від 4 червня 2018 року;
- труба бурова 127x9 у кількості 3,00 тн, на загальну суму 209988,00 грн з ПДВ (специфікація №2 до Договору постачання товару №МФ05 від 4 червня 2018 року;
- труба ф-530х9-10 (б/в) у кількості 158,00 тн, на загальну суму 3981600,00 грн з ПДВ (специфікація №1 до Договору постачання товару №МФ04 від 11 квітня 2018 року;
- труба ф-530х9-10 (б/в) у кількості 61,30 тн, на загальну суму 1607286,00 грн з ПДВ (специфікація №1 до Договору постачання товару №МФ06 від 8 серпня 2018 року;
-  труба ф-530х9-10 (б/в) у кількості 110,00 тн, на загальну суму 3148200,00 грн з ПДВ (специфікація №2 до Договору постачання товару №МФ06 від 6 вересня 2018 року.
Умови поставки згідно специфікацій до договорів поставки - товар поставляється автомобільним транспортом на умовах СРТ - склад Покупця (12110, Житомирська обл. Хорошівський р-н, с.Ємилівка, вул.Героїв України, 2а, згідно правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000).
На виконання вимог вказаних договорів поставки ТОВ “Форліт” згідно видаткових накладних №1 від 26 січня 2018 року, №2 від 30 січня 2018 року, №3 від 5 лютого 2018 року, №4 від 8 лютого 2018 року, №5 від 13 лютого 2018 року, №6 від 20 лютого 2018 року, №8 від 6 березня 2018 року, №10 від 13 березня 2018 року, №11 від 16 березня 2018 року, №212 від 27 березня 2018 року, №13 від 3 квітня 2018 року, №14 від 11 квітня 2018 року, №15 від 24 квітня 2018 року №16 від 26 квітня 2018 року, №17 від 2 травня 2018 року, №18 від 7 травня 2018 року, №19 від 10 травня 2018 року, №20 від 15 травня 2018 року, №21 від 21 травня 2018 року, №22 від 24 травня 2018 року, №23 від 18 червня 2018 року, №24 від 21 червня 2018 року, №25 від 25 червня 2018 року, №26 від 4 липня 2018 року, №27 від 10 липня 2018 року, №28 від 16 липня 2018 року, №29 від 23 липня 2018 року №30 від 27 липня 2018 року, №31 від 20 серпня 2018 року, №32 від 23 серпня 2018 року, №33 від 31 серпня 2018 року, №34 від 17 вересня 2018 року, №35 від 19 вересня 2018 року, №36 від 9 жовтня 2018 року, №37 від 22 жовтня 2018 року, №38 від 29 жовтня 2018 року, №39 від 19 листопада 2018 року, №40 від 22 листопада 2018 було поставлено, а ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” прийнято товару на загальну суму 19544010,18 грн.
Вищезазначені видаткові накладні оформлені належним чином, підписані представниками обох сторін та скріплені печатками сторін. З моменту підписання сторонами цих видаткових накладних до позивача перейшло право власності на товар.
Транспортування придбаного позивачем товару у ТОВ “Форліт” відповідно до умов договору здійснювалось за рахунок Постачальника на умовах СРТ склад Покупця, що підтверджується товарно-транспортними накладними №26/01 від 26 січня 2018 року, №30/01 від 30 січня 2018 року, №05/02 від 5 лютого 2018 року, №08/02 від 8 лютого 2018 року, №13/02 від 13 лютого 2018 року, №20/02 від 20 лютого 2018 року, №06/03 від 6 березня 2018 року, №13/03 від 13 березня 2018 року, №16/03 від 16 березня 2018 року №27/03 від 27 березня 2018 року, №03/04 від 3 квітня 2018 року, №11/04 від 11 квітня 2018 року, №24/04 від 24 квітня 2018 року, №26/04 від 26 квітня 2018 року, №02/05 від 2 травня 2018 року, №07/05 від 7 травня 2018 року №10/05 від 10 травня 2018 року, №15/05 від 15 травня 2018 року, №21/05 від 21 травня 2018 року, №24/05 від 24 травня 2018 року, №18/06 від 18 червня 2018 року №21/06 від 21 червня 2018 року, №25/06 від 25 червня 2018 року, №04/07 від 4 липня 2018 року, №10/07 від 10 липня 2018 року, №16/07 від 16 липня 2018 року, №23/07 від 23 липня 2018 року, №27/07 від 27 липня 2018 року, №20/08 від 20 серпня 2018 року, №23/08 від 23 серпня 2018 року, №31/08 від 31 серпня 2018 року, №17/09 від 17 вересня 2018 року, №19/09 від 19 вересня 2018 року, №09/10 від 9 жовтня 2018 року, №22/10 від 22 жовтня 2018 року, №29/10 від 29 жовтня 2018 року, №19/11 від 19 листопада 2018 року, №22/11 від 22 листопада 2018 року.
ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” було здійснено оплату за поставлений ТОВ “Форліт” товар в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №39194 від 30 січня 2018 року, №39399 від 9 лютого 2018 року, №39398 від 9 лютого 2018 року, №39418 від 9 лютого 2018 року, №39457 від 14 лютого 2018 року, №39541 від 15 лютого 2018 року, №39654 від 22 лютого 2018 року, №39791 від 1 березня 2018 року, №40071 від 14 березня 2018 року, №40189 від 21 березня 2018 року, №40406 від 28 березня 2018 року, №40407 від 28 березня 2018 року, №40491 від 30 березня 2018 року, №40819 від 12 квітня 2018 року, №40863 від 13 квітня 2018 року, №41003 від 18 квітня 2018 року, №41145 від 25 квітня 2018 року, №41146 від 25 квітня 2018 року, №41255 від 27 квітня 2018 року, №41376 від 4 травня 2018 року, №41646 від 16 травня 2018 року, №41848 від 23 травня 2018 року, №41905 від 25 травня 2018 року, №41988 від 30 травня 2018 року, №42049 від 31 травня 2018 року, №42265 від 8 червня 2018 року, №42376 від 13 червня 2018 року, №42513 від 20 червня 2018 року, №42639 від 22 червня 2018 року, №42746 від 4 липня 2018 року, №43051 від 11 липня 2018 року, №43301 від 20 липня 2018 року, №43364 від 25 липня 2018 року, №43473 від 31 липня 2018 року, №43676 від 9 серпня 2018 року, №43847 від 15 серпня 2018 року, №44146 від 29 серпня 2018 року, №44225 від 31 серпня 2018 року №44372 від 5 вересня 2018 року, №44488 від 7 вересня 2018 року, №44537 від 12 вересня 2018 року, №44788 від 14 вересня 2018 року, №44848 від 18 вересня 2018 року, №45002 від 21 вересня 2018 року, №45265 від 5 жовтня 2018 року, №45764 від 19 жовтня 2018 року, №46039 від 31 жовтня 2018 року, №46339 від 16 листопада 2018 року, №46509 від 23 листопада 2018 року, №46726 від 30 листопада 2018 року, №46762 від 4 грудня 2018 року, №47071 від 13 грудня 2018 року та свідчить про проведення між сторонами розрахунку за отриманий товар в повному обсязі.
На підтвердження використання ТОВ “Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат” придбаного у ТОВ “Форліт” товару у виробничому процесі (господарській діяльності) у матеріалах справи містяться наступні документи:
- прибуткові накладні №0000000960 від 26 січня 2018 року, №000000964 від 30 січня 2018 року №0000000981 від 5 лютого 2018 року; №0000001005 від 8 лютого 2018 року; №0000001019 від 13 лютого 2018 року; №0000001039 від 20 лютого 2018 року; №0000001119 від 6 березня 2018 року; №0000001130 від 13 березня 2018 року; №0000001146 від 16 березня 2018 року; №0000001176 від 27 березня 2018 року; №0000001208 від 3 квітня 2018 року; №20000001227 від 11 квітня 2018 року; №0000001298 від 24 квітня 2018 року; №0000001308 від 26 квітня 2018 року; №20000001317 від 2 травня 2018 року; №0000001338 від 7 травня 2018 року; №0000001341 від 10 травня 2018 року; №20000001373 від 15 травня 2018 року; №0000001404 від 21 травня 2018 року; №0000001405 від 24 травня 2018 року; №2110-0000091 від 18 червня 2018 року; №110-0000109 від 21 червня 2018 року; №110-0000110 від 25 червня 2018 року; №2110-0000173 від 4 липня 2018 року; №110-0000193 від 10 липня 2018 року; №110-0000201 від 16 липня 2018 року; №П0-0000283 від 23 липня 2018 року; №110-0000290 від 27 липня 2018 року; №По-0000397 від 20 серпня 2018 року №ПО-0000422 від 23 серпня 2018 року; №ПО-0000477 від 31 серпня 2018 року; №110-0000578 від 17 вересня 2018 року; №2110-0000596 від 19 вересня 2018 року; №00-0000692 від 9 жовтня 2018 року; №110-0000728 від 22 жовтня 2018 року; №200-0000765 від 29 жовтня 2018 року; №00-0000855 від 19 листопада 2018 року; №00-0000869 від 22 листопада 2018 року, що підтверджують прийняття та оприбуткування на склад Товариства придбаних труб згідно  договорів поставки;
-   картки субконто: ТМЦ: труба 530*9 за 2018 рік ТОВ “Межиріченський ГЗК”; картка субконто: ТМЦ: труба 127x9 за 2018 рік ТОВ “Межиріченський ГЗК”, що підтверджують прийняття придбаного товару по складу та по рахунках (Том №2 а.с.73-80);
- картка рахунку: 631: контрагенти: ТОВ “Форліт” за 2018 рік ТОВ “Межиріченський ГЗК”, що підтверджує оприбуткування товару на склад позивача та розрахунок між сторонами за поставлений товар;
-  картка номенклатури “Труба 127x9” ОН-10060098 Облік в Т за період з 1 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року; картка номенклатури “Труба 530*9” 00-10060026 Облік в Т за період з 1 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року, що підтверджує отримання товару на склад та списання його зі складу на виробництво;
-  накладні-вимоги на відпуск матеріалів від 5 серпня 2018 року; від 12 січня 2018 року; від 27 лютого 2018 року за лютий 2018 року; за березень 2018 року; від 23 березня 2018 року; від 30 березня 2018 року; №С-00000220 від 31 травня 2018 року, від 2 жовтня 2018 року; від 9 листопада 2018 року; 10 листопада 2018 року; від 15 листопада 2018 року; від 8 листопада 2018 року; за листопад 2018 року; 31 грудня 2018, що підтверджують списання труб б/в у виробництво.
Однак, контролюючим органом в акті перевірки не зроблено жодних висновків щодо безпідставності та неправомірності відображення вищезазначених господарських операцій, як в бухгалтерському, так і в податковому обліку позивача.
За вказаними операціями ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” виписані податкові накладні, які належним чином зареєстровані, що підтверджується відповідними квитанціями про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування та включені ТОВ “Межиріченський ГЗК” до податкового кредиту.
На момент складання податкових накладних контрагенти позивача ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп” були зареєстровані платниками ПДВ у встановленому законодавством порядку, а тому мали право на нарахування ПДВ та складання податкових накладних на кожну поставку товару.
При цьому, ТОВ “Межиріченський ГЗК”, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” і використання придбаного товару у власній господарській діяльності під час перевірки надавалися копії усіх первинних документів регістрів бухгалтерського обліку, які були предметом дослідження контролюючим органом в ході проведеної планової перевірки, зокрема, договори поставки, специфікації до договорів поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти звірки взаєморозрахунків, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, картки субконто по асортименту поставлених труб, накладні-вимоги на відпуск матеріалів, дані інвентаризації, що проводилась в перевіряємому періоді, та на момент проведення планової перевірки.
Натомість, будь-яких зауважень з боку контролюючого органу щодо усіх первинних документів по спірним господарським операціям та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку у посадових осіб контролюючого органу не було, про що свідчить акт перевірки.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, перелічені вище первинні документи вказують та підтверджують, що ТОВ “Межиріченський ГЗК” труби б/в були придбані саме у ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп” та вказаний товар використано позивачем у межах власної господарської діяльності.
Окремо слід зазначити, що під час проведення перевірки на вимогу відповідача було проведено інвентаризацію активів ТОВ “Межиріченський ГЗК”.
Так, на виконання наказу від 28 травня 2019 року №51-од “Про проведення  позапланової інвентаризації основних засобів та товарно-матеріальних цінностей”, інвентаризаційною комісією Товариства було проведено позапланову інвентаризацію основних засобів, товарно-матеріальних цінностей (Том №2 а.с.195-197). За результатами проведеної інвентаризації складено інвентаризаційні відомості.
Згідно даних інвентаризації було встановлено, а контролюючим органом підтверджено в акті перевірки (стор. 70 акта) відображення по бухгалтерському обліку Товариства придбання матеріалів (труба ф 530x9-10 мм б/в. труба ф 219x8-10 б/в. труба ф 159x8-10 б/в. труба 1420x10-14 б/в. труба ф 1020x18-20 б/в. труба ф 426x9-10 б в), їх використання для виробничих потреб та залишок на дату проведення останньої інвентаризації, здійсненої в ході перевірки, сумарна вартість придбання яких становить 16691343,64 грн.
Отже, стверджуючи про безтоварний характер господарських операцій з придбання товарів у ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп” акт перевірки не дає відповіді про рух таких товарів до Товариства чи їх походження.
Зважаючи на вищевикладене, судом першої інстанції зроблено обгрунтований висновок, що контролюючий орган підтверджуючи придбання ТОВ “Межиріченський ГЗК” матеріалів у ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт”, відображення їх в даних бухгалтерського обліку та використання у господарській діяльності позивача (стор. 70 акта перевірки), дійшов необґрунтованих висновків щодо невизнання господарських операцій із зазначеними суб`єктами господарювання, викладених в акті перевірки, який ліг в основу спірних податкових повідомлень-рішень.
При цьому встановлено, що всі первинні документи по спірним господарським операціям також оформлені належним чином. Зокрема, зі змісту первинних документів позивача по господарським операціям з ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” встановлено, що вказані документи містять усі необхідні реквізити та відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій і підтверджують їх фактичне здійснення.
Також, спірні господарські операції на підставі перелічених вище первинних документів були належним чином відображені у бухгалтерському обліку ТОВ “Межиріченський ГЗК”. Первинні документи досліджувались контролюючим органом під час проведення перевірки та наявність цих документів не заперечувалась, навпаки було встановлено та підтверджено факт постачання ТМЦ від ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп” - труб б/в та їх подальше зберігання на складах і використання в господарській діяльності ТОВ “Межиріченський ГЗК”.
Вказане підтверджується наданими до перевірки вище переліченими документами та регістрами бухгалтерського обліку, а також даними проведених інвентаризацій за 2016-2018 роки та на момент проведення перевірки (стор. 71 акта перевірки).
Водночас, в акті перевірки відсутні жодні зауваження щодо невідповідності вищезазначених первинних документів вимогам пункту 9.2 статті 9 Закону №966 та пункту 2.4 Положення №88, з приводу відсутності чи дефектності в них необхідних реквізитів.
Отже, первинні документи ТОВ “Межиріченський ГЗК” по спірним господарським операціям, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України є підставою для податкового обліку, містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій і підтверджують їх фактичне здійснення.
Тобто, належними первинними документами підтверджено реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт”, зміну майнового стану сторін та безпосередній зв`язок придбаних товарів з господарською діяльністю ТОВ “Межиріченський ГЗК”. На підтвердження зміни майнового стану ТОВ “Межиріченський ГЗК” у результаті здійснення господарських операцій з контрагентами, слугують платіжні доручення про перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт”, що свідчить про понесення ТОВ “Межиріченський ГЗК” витрат на придбання товару.
В матеріалах справи на підтвердження вказаного факту містяться наступні документи: копії рахунків на оплату товару (труб ф), копії листів про уточнення призначення платежу, роздруківки банківських виписок по рахунку в АТ “Банк Альянс”, копії актів звірок взаєморозрахунків, копія бухгалтерської довідки до журналу-ордеру (Том №5 а.с.107-108), копії карток субконто: ТМЦ : Труба 530х9-10 мм б/в за 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року ТОВ “Межиріченський ГЗК”; ТМЦ: Труба 508х8-10 за 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року ТОВ “Межиріченський ГЗК”, копії карток номенклатури “Труба 530х9-10” мм б/в НН-10060157 за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року; “Труба 508х8-10” НН-10060104 за період з 1 січня 2016 року до 31 грудня 2018 року, копія прибуткової накладної з виправленою помилкою №0000001649 від 18 квітня 2016 року, копії накладної-вимоги на відпуск матеріалів.  
Отже, товар, придбаний ТОВ “Межиріченський ГЗК” у ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” було використано позивачем у межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку, що узгоджується з основним видом діяльності Товариства.
Під час проведення інвентаризації було підтверджено наявність труб та їх часткове використання у виробництві.
Крім того, здійснені грошові розрахунки між ТОВ “Межиріченський ГЗК” та його контрагентами ТОВ “Форліт” і ТОВ “Магніт Групп” підтверджуються відповідними регістрами бухгалтерського обліку, рухом коштів по банківському рахунку згідно банківських виписок, які пред`являлись для перевірки та надані до матеріалів справи.
Зокрема, рух ТМЦ та здійснені розрахунки за них підтверджуються картками рахунків бухгалтерського обліку 631 “Розрахунки з постачальниками” по контрагентах ТОВ “Форліт” і ТОВ “Магніт Групп”, сформованих та роздрукованих з програми “ 1С.Підприємство”, що наявні у матеріалах справи.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обгрунтованими висновки суду першої інстанції, що дійснені розрахунки між позивачем та його контрагентами ТОВ “Форліт” і ТОВ “Магніт Групп” вказують на відсутність збільшення активів від взаємовідносин між зазначеними сторонами, оскільки безоплатного отримання активів не відбулось.
Таким чином, зазначені господарські операції з придбання труб ТОВ “Межиріченський ГЗК” в кінцевому підсумку призвели до змін всередині розділу “II. Оборотні активи” Балансу (Звіту про фінансовий стан) збільшивши показник рядка “ 1100 Запаси” та водночас зменшивши показник рядка “ 1165 Гроші та їх еквіваленти” без збільшення підсумку Активу Балансу в цілому.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, стосовно посилань контролюючого органу в акті перевірки на бази даних ДФС та, як наслідок, висновків про неможливість постачання ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” ТОВ “Межиріченський ГЗК” труб б/в, колегія суддів вважає, що зазначені висновки побудовані на припущеннях про незавершеність структури постачання, яка вказує на обрив ланцюга постачання на третій чи четвертій ланці, оскільки вчинені виключно на підставі інформаційних ресурсів ДФС України (баз даних АРМу “Єдиний реєстр податкових накладних”, податкової та статистичної звітності).
Так, згідно акта перевірки, жодний з постачальників сталевих труб по ланцюгах постачання, зазначених в розділі 2.10 акта перевірки, не перевірявся раніше. В акті також відсутня інформація про направлення запитів для проведення зустрічних перевірок/звірок за місцем обліку таких постачальників в ході проведення перевірки позивача.
В акті перевірки згадується про аналіз відкритих інформаційних джерел, проте не зазначено - яких саме джерел. Відсилання до абстрактних джерел не може слугувати належним доказом достовірності наведеної інформації, оскільки не дозволяє переконатись у її правдивості.
При цьому, вислів “можуть свідчити” означає, що встановлені перевіркою обставини є лише припущеннями, які можуть підтвердитись чи не підтвердитись у подальшому. Наявність припущень не дозволяє прийти до однозначного висновку щодо доведеності висловленої інформації. Тобто, враховуючи, що інформація зі сторінки 72 акта перевірки, яка процитована вище подана ревізором як припущення, то така інформація не повинна сприйматись як достовірний факт, а лише  у вигляді суб`єктивної думки.
Вислів “ознаки фіктивності” очевидно застосований до суб`єктів господарювання задіяних по ланцюгу постачання згідно акта перевірки, та вжитий без його нормативного чи законодавчого обґрунтування, що не дозволяє однозначно сприймати сутність таких ознак. У законодавстві України, відсутнє чітке визначення понять - фіктивне підприємство, фіктивний суб`єкт господарювання, лише у статті 55 Господарського кодексу України “Фіктивна діяльність суб`єкта господарювання” наведені ознаки фіктивності.
Згідно статті 55 Господарського кодексу України до ознак фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними належать: реєстрація (перереєстрація) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; не реєстрація у державних органах, якщо обов`язок реєстрації передбачено законодавством; реєстрація (перереєстрація) у органах державної реєстрації фізичними особами подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.
Якщо порівняти ознаки фіктивності, які перераховані у статті 55 Господарського кодексу України з інформацією щодо господарської діяльності контрагентів - постачальників по ланцюгу постачання, наведеною в розділі 2.10 акта перевірки, то можна дійти до висновку, що в розділі 2.10 акта перевірки не зазначено жодної з ознак фіктивності встановленої статтею 55 Господарського кодексу України, по відношенню до таких суб`єктів господарювання.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, у частині виявлених порушень по господарським взаємовідносинам ТOB “Межиріченський ГЗК” з постачальниками - ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп” акт перевірки не ґрунтується на доказовій базі у вигляді зібраних документальних доказів, на матеріалах судових рішень, що набрали законної сили та якими скасовувались би установчі документи фіктивних суб`єктів господарювання чи визнавались би недійсними відповідні договори, внаслідок чого такі порушення не можуть вважатись належним чином аргументованими та доведеними необхідними доказами.
Також, в матеріалах справи відсутні акти зустрічних звірок з контрагентами позивача ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп”.
Отже, при здійсненні відповідних висновків в акті перевірки контролюючий орган посилався виключно на бази даних ДФС без перевірки інформації з таких баз даних безпосередньо у постачальників та без її підтвердження належними документальними доказами.
Крім того, Інформаційні бази даних ДФС України Єдиний реєстр податкових накладних, податкова, фінансова та статистична звітність не призначені для вільного доступу та є закритими. Відсутність вільного доступу до баз даних не дозволяє позивачу переконатись у достовірності інформації зазначеної в акті перевірки. Крім того, бази даних не дають повної гарантії достовірності зазначеної в них інформації в силу того, що така інформація не є повною та об`єктивною, яка може всебічно висвітлювати господарську діяльність аналізованих суб`єктів господарювання, а подається лише фрагментарно.
Разом з тим, з акта перевірки встановлено, що у Товариства наявні договори та усі необхідні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, складені на їх виконання, виписані з додержанням вимог статті 9 Закону №996 та пункту 2.4 Положення №88, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, є належними доказами правомірності формування платником податкового кредиту по господарським операціям з його контрагентами.
При цьому, в ході проведення перевірки не встановлено жодних зауважень чи претензій та не наведено доказів щодо обмеження правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, до правового статусу сторін договорів як платників ПДВ, відповідності спірних правочинів вимогам закону, неналежності складання первинних документів за спірними правочинами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, щодо доводів податкового органу, викладених в акті перевірки, про відсутність у контрагентів позивача трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, працівників, колегія суддів з урахуванням правових позицій викладених у постанові Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №804/939/16, погоджується з висновком суду першої інстанції, що дані інформаційних баз податкового органу не є беззаперечним доказом, який би свідчив про ці обставини, оскільки контрагенти позивача могли вчиняти такі дії і без відображення цих операцій в обліку та відповідальність за такі дії мають нести ці контрагенти, а не позивач.
Крім того, на дату здійснення господарської операції з постачання сталевих труб б/в ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп”, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не перебували у процесі припинення господарської діяльності. Станом на дату подання адміністративного позову, згідно інформації з офіційного сайту Мін`юсту https://usr.miniust.gov.ua також не зазначено про перебування ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп” в процесі припинення господарської діяльності.
Таким чином, відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не врахував, що чинне податкове законодавство України не ставить в залежність право покупця на формування податкового кредиту від стану податкового обліку інших осіб-контрагентів (зокрема, правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі №820/4698/17).
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо твердження відповідача про відсутність у позивача будь-якої інформації на підтвердження якості продукції, колегія суддів виходить з наступного.
Так, згідно статті 662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості, тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Як встановлено судом першої інстанції із договорів постачання, товар, що поставлявся позивачу його контрагентами ТОВ “Форліт” та ТОВ “Магніт Групп” був у використані, а тому постачальники не могли надати на такий товар сертифікати якості.
При цьому відповідно до умов договорів постачання з ТОВ “Форліт” сторонами взагалі не передбачено надання документів, що підтверджують якість товару.
В матеріалах справи містяться супровідні листи про направлення на запити контролюючого органу витребуваних під час перевірки документів, що підтверджують господарські операції з придбання труб б/в у вищевказаних контрагентів 
Крім того, на запити ревізорів додатково надавались копії документів по взаємовідносинам з ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт”.
В отриманих від відповідача запитах про надання документів від 21 травня 2019 року №414 та від 6 червня 2019 року б/н відсутні вимоги про надання пояснень щодо операцій по поставці труб б/в від ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт”.
Також, відповідачем зазначено, що ряд первинних документів, які позивачем долучені до адміністративного позову, не надавались до перевірки, а саме: копії прибуткових накладних до видаткових накладних; копії накладних-вимог на відпуск по ТОВ “Магніт Групп”; копії карток номенклатури по ТОВ “Магніт Групп”.
Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, в акті перевірки не зазначено про відсутність під час перевірки або ненадання для перевірки первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Також, у підпункті 3.1.1.1 на сторінці 71 акта перевірки контролюючим органом відмічено, що у ході перевірки проводився аналіз на предмет наявності поставлених ТМЦ від ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” і фактичного їх використання у діяльності ТОВ “Межиріченський ГЗК”, у результаті якого встановлено, що наявність поставлених ТМЦ - труб б/в та їх подальше зберігання на складах та використання в господарській діяльності підтверджується наданими до перевірки документами та регістрами бухгалтерського обліку (оборотно-сальдові відомості, картки субконто по найменуванням ТМЦ (труба ф 530x9-10 мм б/в, труба ф 127x9 мм б/в, труба ф 219x8-10 мм б/в, труба ф 1420x10-14 мм б/в, труба ф 159x8-10 мм б/в), дані проведених інвентаризацій за 2016-2018 роки та на момент перевірки.
Крім того, право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежено поданням виключно тих доказів, що надавалися під час проведення податкової перевірки.
Право надавати відповіді, заперечення, пояснення, тощо щодо висновків контролюючого органу та подавати докази на підтвердження своїх доводів, надається платникові податку як на усіх стадіях податкової перевірки, так і на стадіях судового процесу.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31 січня 2019 року у справі №804/5813/14.
Доводи апеляційної скарги, що підприємства по ланцюгу постачання мають ознаки фіктивності, є учасниками кримінальних проваджень згідно відомостей, отриманих з Єдиного державного реєстру судових рішень, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з урахуванням правових позицій Верховного Суду у справі №826/6280/13-а від 20.02.2018, у справі № 816/809/17 від 27.03.2018, у справі № 808/2360/17 від 26.06.2018, у справі №809/1139/17 від 05.07.2018, в акті перевірки відсутнє будь-яке посилання на довідку, складену за результатами зустрічної звірки, або на акт чи довідку, які складаються за результатами проведеної перевірки, та відповідно, які б містили інформацію про встановлення фактів порушень вищезазначеними підприємствами податкового законодавства та притягнення цих підприємств до відповідальності.
При цьому, відповідач жодних інших дій, окрім відправлення запиту щодо підтвердження господарських відносин з ТОВ “Форліт”, не здійснював.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обгрунтованими висновки суду першої інстанції, що ТОВ “Межиріченський ГЗК” мало законні підстави для відображення у складі податкового кредиту за період з 2016 року до 2018 року сум податку на додану вартість у ціні придбаного товару від контрагентів ТОВ “Магніт Групп” та ТОВ “Форліт” у межах укладених договорів постачання товару, натомість висновки контролюючого органу ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені належними доказами.
Отже, доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції.
Однак, під час перегляду рішення суду першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  16 листопада 2020 року.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.