П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  278/1581/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Грубіян Є.О. 
          Суддя-доповідач:  Полотнянко Ю.П. 
07 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Драчук Т. О. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Житомирського районного суду Житомирської області  від  25 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про  скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25.08.2020 в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Зокрема апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення або намір вчинити правопорушення, а також докази, що схожа на нього особа причетна до вчинення правопорушення або схожий транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.
Вказує, що відповідачем протокол не складався, не були роз`яснені права та не повідомлено про час та місце розгляду справи. Все це було зафіксовано на відео, яке знімалося позивачем та його дружиною на мобільні телефони.
Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 06.10.2020 о 14:30.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 13.06.2020 інспектором Житомирського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області, старшим лейтенантом поліції Драбишом М.І. було складено постанову серії БАА №063527, згідно якої позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.
У постанові вказано, що 13.06.2020 року о 22 год. 50 хв., позивач, керуючи автомобілем марки "Чері Тіго" д.н.з. " НОМЕР_1 " у с. Кодня Житомирського району Житомирської області, не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії "В" та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, при цьому посилаючись на наданий позивачем відеозапис.
Також суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Аналіз наведених норм дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст. 251 Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.
При цьому, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З дослідженої постанови серії БАА №063527 встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем відповідного правопорушення, як того вимагає ст.251 КУпАП, відповідачем не надано. Матеріали справи не містять будь-яких фото- чи відеодоказів, пояснень свідків тощо, які б підтверджували вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, та не були надані відповідачем в ході розгляду справи.
Разом з тим, колегією суддів встановлено, що оскаржувана постанова серії  БАА № 063527  від 13.06.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам частини 3 статті 283 КУпАП  адже не містить інформації про фіксацію правопорушення технічними засобами.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 про відкриття апеляційного провадження також було запропоновано відповідачу подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу та зобов`язано, в строк до 05.10.2020, подати до суду оригінал або належної якості засвідчену копію оскаржуваної постанови, оскільки наявна в матеріалах справи копія постанови серії БАА №063527 від 13.06.2020 не чітка до прочитання.
Однак, від відповідача жодних заяв, клопотань, додаткових доказів тощо до суду не надходило.
Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, дослідив наданий позивачем відеозапис та встановив, що ним підтверджується вчинення позивачем вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, з чим колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.
Дослідивши наявний у матеріалах справи диск з відеозаписом, який наданий позивачем, колегія суддів зазначає, що встановити із даного запису, хто саме –  ОСОБА_1 чи інша особа, керував транспортним засобом марки "Чері Тіго" д.н.з. " НОМЕР_1 » немає можливості. Крім того, згідно наданого відеозапису особу ОСОБА_1 чітко встановити також не можливо, тобто в даному випадку не можна вважати, що особа керувала транспортним засобом.
А тому, наданий позивачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Відтак, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних доказів порушення позивачем вимог ПДР України.
Щодо доводів апелянта про те, що відповідачем не були роз`яснені позивачу його права передбачені ст.268 КУпАП, то слід зазначити, що позивач власноручним підписом підтвердив факт ознайомлення його з такими правами у п.8 оскаржуваної постанови. (а.с.4).
Також, слід звернути увагу, що положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України. 
Тому,  протокол про адміністративне правопорушення в такому випадку не складається.
З урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що відповідач не надав доказів правомірності оскаржуваної постанови, а тому постанова серії БАА №063527 від 13.06.2020, згідно якої позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн, є незаконною та підлягає скасуванню.
Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.
Отже, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача, є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №063527 від 13.06.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та, з метою дотримання вимог ч.3 ст. 286 КАС України, закриття провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Ч. 6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже враховуючи те, що за результатом апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати понесені на сплату судового збору, за подання апеляційної скарги.
Як встановлено з матеріалів справи за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 630,60 грн. (а.с.26).
Таким чином на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області судовий збір в розмірі 630,60 грн.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2020 року  скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії БАА №063527 від 13 червня 2020 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 630, 60 грн.
 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Ватаманюк Р.В.    Драчук Т. О.