Ухвала
 
21 грудня 2020 року 
 
м. Київ
 
справа № 756/6374/17
провадження № 61-18455ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_6 , про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частину квартири, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтво про право власності та скасування запису про право власності,
 
ВСТАНОВИВ: 
У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 ,  Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_6 , про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частини квартири, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтво про право власності та скасування запису про право власності.
Позов обґрунтовано тим, що 02 липня 1990 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, в якому вони перебувають до цього часу. 21 вересня 2001 року між ОСОБА_4 і Відкритим акціонерним товариством Трест «Київміськбуд-1» (далі - ВАТ Трест «Київміськбуд-1») укладено договір доручення № 24/4-2 про інвестування у житлове будівництво. 18 жовтня 2001 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору доручення від 21 вересня 2001 року № 24/4-2, згідно пункту 1.3 якої ОСОБА_4 проінвестував будівництво житла загальною площею 167,83 кв. м, що складає 100 % загальної проектної площі, у зв`язку з чим, за ним закріплено конкретну чотирьох-кімнатну квартиру по АДРЕСА_1 . Після зведення будинку 15 травня 2002 року між ОСОБА_4 та ВАТ Трест «Київміськбуд-1» підписано акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 та засвідчено факт повного розрахунку між сторонами. 23 травня 2002 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач зазначала, що 01 травня 2017 року до квартири прийшло двоє хлопців спортивної статури та повідомили про те, що один з них є власником квартири ОСОБА_1 , а інший є його юристом і надали 10 днів на звільнення квартири разом з відповідачем ОСОБА_4 та спільною дочкою. Після звернення відповідача ОСОБА_4 до адвоката та його ознайомлення 05 травня 2017 року з матеріалами виконавчого провадження № 50988278, відкритого на виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року № 2/756/238/15, з`ясувалося, що на підставі акту опису й арешту майна від 18 серпня 2016 року, правомірність якого наразі є предметом розгляду Оболонським районним судом м.Києва, Оболонський районний відділ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві 01 грудня 2016 року направив на адресу ДП «Сетам» заявку № 738/10 на реалізацію на електронних торгах арештованого нерухомого майна у вигляді спірної квартири АДРЕСА_1 . Результати електронних торгів оформлено протоколом від 05 квітня 2017 року № 9247900, відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 придбав за 3 418 207,80 грн спірну квартиру, що є її спільною сумісною власністю з відповідачем ОСОБА_4 . Актом про проведені електронні торги, складеним 21 квітня 2017 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу ДВС м. Київ Поліщук В. В. та затвердженим начальником відділу Попович Я. В., засвідчено факт реалізації з електронних торгів квартири та факт внесення грошових коштів. 28 квітня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М. С. було видано свідоцтво, яким засвідчено, що ОСОБА_1 є новим власником спірної квартири.
Позивач вважала, що реалізація на електронних торгах спірної квартири, яка є її спільною сумісною власністю подружжя із відповідачем ОСОБА_4 , проведена з порушенням вимог закону та її прав, оскільки у виконавчому провадженні № 50988278 вона не має ніяких боргових зобов`язань перед стягувачем ОСОБА_6 , а існуючий перед ним борг чоловіка не є їх спільним боргом подружжя, а тому продаж квартири з прилюдних торгів грубо порушує її право власності на 1/2 частини спірної квартири, що є неприпустимим, оскільки не будучи боржником вона втратила право власності на належне їй нерухоме майно з порушенням закону. Згоди на відчуження спірної квартири вона не давала. При цьому Оболонський районний відділ ДВС м. Київ достеменно знав про те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки ще в серпні 2016 року вона звернулася до державного виконавця Поліщук В. В. з офіційним листом та пакетом документів у якому просила звернутися до суду з поданням про визначення частки боржника та зазначала, що нікому не винна грошей і що борг чоловіка перед третьою особою не є спільним боргом подружжя. За наведених обставин, відчуження квартири на електронних торгах без її згоди порушує її права як власника нерухомого майна.
Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Куксовою М.С. 28 квітня 2017 року зроблено запис про право власності № 202122942, згідно якого за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Відновлення становища має відбуватися шляхом скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру.
З урахуванням зазначеного, позивач просила суд визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; визнати за нею право                                                    власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним протокол проведення електронних торгів від 05 квітня 2017 року № 247900, відповідно до якого ОСОБА_1 придбав за 3 148 207,80 грн квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 21 квітня 2017 року, складений головним державним виконавцем Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Поліщук В. В. та затверджений начальником Попович Я. В., яким засвідчено факт реалізації з електронних торгів квартири та факти внесення грошових коштів покупцем ОСОБА_1 ; визнати недійсним свідоцтво від 28 квітня 2017 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М. С., згідно якого ОСОБА_1 є новим власником квартири АДРЕСА_1 ; скасувати запис про право власності від 28 квітня 2017 року № 202122942, згідно з яким за відповідачем ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 25 червня 2020 року скасовано і ухвалено нове, яким позов задоволено частково. Визнано недійсними протокол проведення електронних торгів від 05 квітня 2017 року № 247900, відповідно до якого ОСОБА_1 придбав за 3 148 207,80 грн квартиру АДРЕСА_1 ; визнано недійсним акт про проведені електронні торги від 21 квітня 2017 року, складений головним державним виконавцем Оболонського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Поліщук В. В. та затверджений начальником Попович Я. В., яким засвідчено факт реалізації з електронних торгів квартири та факти внесення грошових коштів покупцем ОСОБА_1 ; визнано недійсним свідоцтво від 28 квітня 2017 року, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М. С., згідно якого ОСОБА_1 є новим власником квартири АДРЕСА_1 та скасовано запис про право власності № 202122942, внесений приватним нотаріусом Куксовою М. С. 28 квітня 2017 року, згідно якого за відповідачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . В решті позову відмовлено. Вирішено питання судового збору.
У грудні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у вищевказаній справі в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, зокрема запропоновано заявнику, доплатити судовий збір у розмірі 100,00 грн. 
 
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема квитанція від 17 грудня 2020 року № 45652 про сплату судового збору у розмірі 100,00 грн.
Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування статей 203, 215 ЦК України та положень Закону України «Про виконавче провадження» у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17, від 14 лютого 2018 року у справі № 490/5475/15 та постановах Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12; від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15; від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
Враховуючи, що недоліки касаційної скарги усунуто, підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, суд не вбачає, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.
У касаційній скарзі заявник зазначає клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку. Клопотання обґрунтовано тим, що незупинення виконання оскаржуваної постанови може призвести до незворотних наслідків, а саме втрати ним прав на об`єкт нерухомого майна.
 
15 грудня 2020 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано доповнення до клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови, в якому заявник зазначає, що оскільки оскаржувана постанова не передбачає примусового виконання, просить зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, які обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова допускає негайне виконання в частині вимог про скасування запису про право власності і як наслідок позивач може через органи реєстрації речових прав на нерухоме майно скасувати запис про право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру та відновити запис про власність ОСОБА_4 .
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи те, що заявник не навів достатньо обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання або дію оскаржуваного судового рішення, доводи клопотань зводяться до ймовірності настання негативних наслідків, проте наведені заявником обставини не підтверджені належними доказами, а саме, докази щодо початку процедури примусового виконання судового рішення, клопотання задоволенню не підлягають. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_6 , про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на Ѕ частину квартири, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, визнання недійсним свідоцтво про право власності та скасування запису про право власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року.
 
Витребувати з Оболонського районного суду міста Києва матеріали вищезазначеної цивільної справи № 756/6374/17.
 
В задоволенні клопотань представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання та дії постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:          	І. Ю. Гулейков       О. В. Ступак       Г. І. Усик