ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 р.	Справа № 520/5856/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Зінченко А.В., м. Харків) від 06.08.2020 року (повний текст складено 11.08.2020 року) по справі № 520/5856/2020
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоком ВК"
до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Термоком ВК", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення Головного Управління ДПС у Харківській області № 00000710518 від 16.12.2019 року, № 00000720518 від 16.12.2019 року, № 00000730518 від 16.12.2019 року, № 00000700518 від 16.12.2019 року, прийняті на підставі акту від 25.11.2019 року № 880/20-40-05-18-09/39991353 про результати документальної планової перевірки ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” з питань контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкові повідомлення-рішення є неправомірними, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення товариством податкового законодавства, наполягає на тому, що фінансово-господарські взаємовідносини з контрагентами, які зазначені у акті перевірки від 25.11.2019 року мають реальний характер, що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами, а тому просить скасувати його в повному обсязі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 року по справі № 520/5856/2020 позовні вимоги задоволено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Харківській області проведена документальна планова перевірка ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” з питань контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати усіх, передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а  також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019 року, за наслідками якої складений акт від 25.11.2019 року № 880/20-40-05-18-09/39991353. На підставі вищевказаного акту перевірки, ГУ ДПС у Харківській області винесені наступні податкові повідомлення-рішення: від 16.12.2019 року № 00000710518, яким ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на загальну суму 1982243,75 грн. в тому числі за податковим зобов`язанням збільшено на суму 1585795,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) збільшено на суму 396448,75 грн.; від 16.12.2019 року № 00000700518, яким ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на прибуток на загальну суму 1588728,75 грн. в тому числі за податковим зобов`язанням збільшено на суму 1270983,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) збільшено на суму 317745,75 грн.; від 16.12.2019 року № 00000720518, яким визначена сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 73827,00 грн.; від 16.12.2019 року № 00000730518, яким визначена сума штрафу за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, визначених ст. 201 Податкового кодексу України у розмірі 11861,94 грн. 
Підставою для вищевказаних висновків про заниження податку на прибуток та заниження податку на додану вартість ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК”, слугувало твердження ГУ ДПС у Харківській області про неможливість реального здійснення платником податків господарських операцій з контрагентами - ТОВ “Саміт Юкрейн”, ТОВ “Стройград Плюс”, ТОВ “СМТ ТОРГ”, ТОВ “Проектний Інститут Будстальконструкція”, ТОВ “Спецбуд-Схід”, ТОВ “Істок Енергоресурс”, ТОВ “АМС БУД”, ТОВ “Поліпро”.
Не погодившись з винесеними податковим органом повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про неправомірне винесення вищевказаних податкових повідомлень-рішень.
В доводах апеляційної скарги відповідач по справі послався на те, що по вказаних контрагентах в акті перевірки зазначена наступна інформація.
ТОВ «Саміт Юкрейн» (податкові накладні виписані з номенклатурою: «грунтування основания на парапетах», «послуги з фарбування покрівлі»). Згідно з актом здачі-приймання робіт від ТОВ «Саміт Юкрейн» за серпень 2017 року ТОВ «Термоком ВК» отримувало послуги з «грунтування основания на паперах» та «автоперевезення вантажів м. Харків - м.Дергачі» Відповідно пп. 5.1 п. 5 договору № 14/8 від 14.08.2017, укладеного між ТОВ «Термоком ВК» та ТОВ «Саміт Юкрейн» «замовник» передає підряднику матеріальні цінності для виконання робіт, проте, жодних документів (актів прийому передачі, або інших докуметів), які б підтвержували даний факт під час перевірки не надано.
Крім того, згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень ТОВ «Саміт Юкрейн» є учасником проваджень за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 2 ст. 205, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України.
За весь період діяльності ТОВ «Саміт Юкрейн» придбавало переважно продукти харчування, та інше, проте, реалізовувало на адресу ТОВ «Термоком ВК» - «грунтування основания на парапетах», «послуги з фарбування покрівлі».
ТОВ «Стройград Плюс» (податкові накладні з номенклатурою: «Укладення пінополістиролу 30», «Монтаж сендвіч панелей, герметизація холодильних камер та стелі»).
Акти виконаних робіт, укладені між ТОВ «Термоком ВК» та ТОВ «Стройград Плюс», не містять в собі детального змісту та кошторису наданих робіт/послуг, що ставить під сумнів відповідність реальної ціни (середньо-ринкової) до об`єму «отриманих» робіт/послуг.
Крім того, згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень ТОВ «Стройград Плюс» є учасником кримінального провадження від 01.03.2019 № 42019000000000463 за фактом скоєння злочину, передбаченого ст. 205, 212 Кримінального кодексу України.
ТОВ «СМТ ТОРГ» (податкові накладні з номенклатурою: товарів PRIMEFOAM 8000 (поліольний компонент) 3907202090, COSMONATE М-200 (ізоціант) 3909300000).
Реалізовані на адресу ТОВ »ТЕРМОКОМ ВК» товари ТОВ «СМТ ТОРГ» начебто придбано у постачальника ТОВ «Санглас», який зазначений товар не придбавало.
ТОВ «Проектний Інститут Будстальконструкція» (податкові накладні з номенклатурою: пусконалагоджувальні та ремонтні роботи).
Акти виконаних робіт не містять детального змісту та кошторису наданих робіт/послуг, що ставить під сумнів відповідність реальної ціни (середньо-ринкової) до об`єму «отриманих» робіт/послуг.
Крім того, згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень ТОВ «Проектний Інститут Будстальконструкція» є учасником кримінального провадження від 01.03.2019 № 42019000000000463 за фактом скоєння злочину, передбаченого ст. 205, 212 Кримінального кодексу України.
ТОВ «Спецбуд-Схід» (податкові накладні з номенклатурою: «Монтаж холодильного обладнання», «Монтаж сендвіч панелей», «Монтажні роботи», «Механічна підготовка бетонної основи», «Нанесення грунту на бетонну основу», «Теплоізоляція холодильних камер»).
Акти виконаних робіт не містять в собі детального змісту та кошторису наданих робіт/послуг, що ставить під сумнів відповідність реальної ціни (середньо-ринкової) до об`єму «отриманих» робіт/послуг.
Крім того, згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень ТОВ «Спецбуд-Схід» є учасником кримінального провадження № 42019000000000463 від 04.04.2019 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 205, ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України.
ТОВ «Істок Енергоресурс» (податкові накладні з номенклатурою: «Роботи з герметизації огороджуючих конструкцій»).
Аналізом первинних документів, наданих ТОВ «Термоком ВК», та аналізом наявної в органі ДПС інформації, згідно з ІС «Податковий блок» встановлено нереальність здійснення зазначених операцій виходячи з відсутності трудових ресурсів у ТОВ «Істок Енергоресурс».
ГУ ДФС у Харківській області складено узагальнену податкову інформацію від 19.07.2019 № 2412/20-40-57-05-18/42714610 по ТОВ «Істок Енергоресурси якою не підтверджено проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за квітень 2019 року.
По взаємовідносинам з ТОВ «АМС БУД» (податкові накладні з номенклатурою: будівельні матеріали), апелянт вказав, що ТОВ «Термоком ВК» до перевірки не надано документально оформлених товарно-транспортних накладних. Отже, не доведено факт фізичного переміщення товарно-матеріальних цінностей на адресу ТОВ «Термоком ВК» та неможливо підтвердити факт отримання товару від ТОВ «АМС БУД».
Крім того, згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень встановлено, що підприємство ТОВ «АМС БУД» є учасником кримінального провадження від 03.07.2015 № 32015050390000045 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.
По взаємовідносинам з ТОВ «Поліпро» (податкові накладні з номенклатурою: будівельні матеріали) апелянт вказує, що в ході проведення документальної перевірки, встановлено, що директор ТОВ «Поліпро» ОСОБА_1 працює одночасно на підприємстві ТОВ «Термоком ВК» на посаді комерційного директора.
Відповідно до табелю робочого часу встановлено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві ТОВ «Термоком ВК» 22.06.2018 повний робочий день (8 годин), проте, у той же день, відповідно до видаткової накладної № П-2206-2 від 22.06.2018 здійснював відпуск ТМЦ від підприємства ТОВ «Поліпро» на адресу ТОВ «Термоком ВК».
Також, ТОВ «Термоком ВК» та ТОВ «Поліпро» подають податкову звітність з однієї IP адреси: НОМЕР_1 .
В акті перевірки зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи директором ТОВ «Поліпро» має джерела отримання ТМЦ за нижчою ціною, ніж реалізуються на адресу ТОВ «Термоком ВК», де він займає посаду комерційного директора.
Таким чином взаємовідносини між ТОВ «Термоком ВК» та ТОВ «Істок Енергоресурс», ТОВ «Спецбуд-Схід», ТОВ «Проектний Інститут Будстальконструкція», ТОВ «Поліпро», ТОВ «СМТ Торг», ТОВ «Саміт Юкрейн», ТОВ «АМС Буд», ТОВ «Стройград Плюс» фактично не здійснювалися, що по суті засвідчує безоплатне одержання ТОВ «Термоком ВК» активу, і як наслідок необхідність визначення доходу.
Водночас, під час проведення перевірки встановлено відображення по Дт рахунку 281 товарів ідентичних задекларованим, що у свою чергу є свідченням набуття останнього платником податків у власність (безоплатного отримання) без наявності будь-яких первинних документів, які б підтверджували їх отримання.
Згідно з висновками акта перевірки, ТОВ «Термоком ВК» по взаємовідносингах з: ТОВ «Істок Енергоресурс», ТОВ «Спецбуд-Схід», ТОВ «Проектний Інститут Будстальконструкція», ТОВ «Поліпро». ТОВ «СМТ Торг», ТОВ «Саміт Юкрейн», ТОВ «АМС Буд», ТОВ «Стройград Плюс» занижено дохід на 7061016 грн та завищено податковий кредит на загальну суму 1 659 622 грн ПДВ.
За результатами розгляду акта перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийнято, зокрема, податкові повідомлення-рішення від 16.12.2019 № 00000700518 на 1270983,0 гри податку на прибуток і 317745,75 штрафних санкцій, № 00000710518 на 1585795,0 грн податку на додану вартість і 396448,75 грн штрафних санкцій, № 00000720518 про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 73827,0 грн.
Також, перевіркою термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) ТОВ «Термоком ВК» за період з 01.01.2016 по 30.06.2019 року встановлено порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: за листопад 2018 року, червень 2019 року несвоєчасно зареєстровані податкові накладні в ЄРПН на загальну суму ПДВ 118619,42 грн.
Враховуючи вищевикладене, ГУ ДПС у Харківській області застосовано штрафні санкції та винесено ППР від 16.12.2019 № 00000730518 у розмірі 11861,94 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.
Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що 15.07.2016 р. між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (Покупець) та ТОВ “АМС БУД” (Постачальник) укладений договір № 1507-1, відповідно до п. 1.1. якого – Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором. На виконання умов договору, ТОВ “АМС БУД” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало податкові накладні, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та в підтвердження оплати за поставлений товар до матеріалів справи були надані платіжні документи.
Також, судом встановлено, що 14.08.2017 року між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (ЗАМОВНИК) та ТОВ “САМІТ ЮКРЕЙН” (Підрядник) укладений договір підряду № 14/8, відповідно до п. 1.1. якого – Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на власний ризик та власними силами виконати у відповідності до умов даного договору роботи з ґрунтування основання на парапетах та фарбування покрівлі (надалі – “роботи”) на об`єктах Замовника. Між сторонами правочину підписаний протокол узгодження ціни на виконання робіт на загальну суму 54038,40 грн. з конкретизацією виду та вартості робіт. На виконання п. 5.1 договору від 14.08.2017 року Замовник передав Підряднику матеріали для виконання робіт, що підтверджується актом приймання-передачі від 14.08.2017 р. 
В свою чергу, ТОВ “САМІТ ЮКРЕЙН” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало податкову накладну № 11 від 28.08.2017 року на загальну суму 54038,40 грн. у т.ч. ПДВ – 9006,40 грн. В підтвердження факту отримання замовлених робіт (послуг) між ТОВ “САМІТ ЮКРЕЙН” та ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” складений та підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 28 від 28.08.2017 року. В підтвердження оплати за придбані роботи (послуги) до матеріалів справи надані платіжні документи.
Також судом встановлено, що 23.04.2019 року між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (ЗАМОВНИК) та ТОВ “ІСТОК ЕНЕРГОРЕСУРС” (Підрядник) укладений договір № 2304-1, відповідно до п. 1.1. якого – Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на власний ризик та власними силами виконати у відповідності до умов даного договору роботи з герметизації огороджуючих конструкцій (надалі – “роботи”). Між сторонами правочину підписаний протокол узгодження ціни на виконання робіт на загальну суму 50216,70 грн. з конкретизацією виду та вартості робіт. ТОВ “ІСТОК ЕНЕРГОРЕСУРС” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало податкову накладну № 2 від 23.04.2019 року на загальну суму 50216,70 грн. у т.ч. ПДВ – 8369,45 грн. ТОВ “ІСТОК ЕНЕРГОРЕСУРС” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало рахунок-фактуру № 0000101 від 23.04.2019 року на оплату 50216,70 грн. В підтвердження факту отримання замовлених робіт (послуг) між ТОВ “ІСТОК ЕНЕРГОРЕСУРС” та ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” складений та підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № ІЕ-0000101 від 23.04.2019 року. Оплата за придбані роботи (послуги) підтверджується платіжними документами, які надані до матеріалів справи.
Також судом встановлено, що 03.09.2018 р. між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (ЗАМОВНИК) та ТОВ “ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ БУДСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ” (Підрядник) укладений договір підряду № 0309-11, відповідно до п. 1.1. якого – Підрядник в межах договірної ціни виконує власними силами або залученими силами роботи з облаштування камери зберігання готової продукції на об`єкті: “склад з вбудованими адміністративно-побутовими приміщеннями”, розташованому за адресою місто Харків, проспект Московський, 118. Між сторонами правочину підписаний протокол погодження договірної ціни на виконання робіт, в якому зазначені конкретний вид та вартість робіт (Додаток № 1 до Договору). 
09.10.2018 року між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (ЗАМОВНИК) та ТОВ “ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ БУДСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ” (Підрядник) укладений договір підряду № 0910-1, відповідно до п. 1.1. якого – Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до умов договору виконання пусконалагоджувальних робіт, робіт по збірці охолоджувача рідини. Між сторонами правочину підписані протоколи узгодження ціни на виконання робіт, в яких зазначені конкретний вид та вартість робіт (Додаток № 1, 2, 3, 4, 5 до Договору). 
Також судом встановлено, що 03.12.2018 року між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (ЗАМОВНИК) та ТОВ “ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ БУДСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ” (Підрядник) укладений договір підряду № 0312-1, відповідно до п. 1.1. якого – Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до умов договору виконання монтажних робіт теплоізоляційних конструкцій, пусконалагоджувальних робіт, робіт по збірці охолоджувача рідини та холодильної системи. Між сторонами правочину підписані протоколи узгодження ціни на виконання робіт, в яких зазначені конкретний вид та вартість робіт (Додаток № 1, 2, 3 до Договору). ТОВ “ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ БУДСТАЛЬКОНСТРУКЦІЯ” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало податкові накладні, рахунки-фактури, також між сторонами правочину складені та підписані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № ПІ-0000022 від 27.09.2018 року, № ПІ-0000023 від 10.10.2018 року, № ПІ-0000024 від 10.10.2018 року, ПІ-0000025 від 10.10.2018 року, ПІ-0000030 від 30.10.2018 року, ПІ-0000031 від 30.10.2018 року, ПІ-0000032 від 30.10.2018 року, ПІ-0000031 від 31.10.2018 року, ПІ-0000043 від 16.11.2018 року, ПІ-0000058 від 28.11.2018 року, № ПІ-0000026 від 26.12.2018 року, № ПІ-0000028 від 26.12.2018 року, № ПІ-0000029 від 26.12.2018 року. Здійснення оплата за придбані роботи (послуги) підтверджується платіжними документами, які надані до матеріалів справи.
Також судом встановлено, що 19.10.2018 року між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (ЗАМОВНИК) та ТОВ “СПЕЦБУД-СХІД” (Підрядник) укладений договір підряду № 1910-1, відповідно до п. 1.1. якого – Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до умов договору виконання монтажних робіт. Між сторонами правочину підписані протоколи узгодження ціни на виконання робіт з конкретизацією виду та вартості робіт (додаток № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 до Договору). ТОВ “СПЕЦБУД-СХІД” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало податкові накладні, ТОВ “СПЕЦБУД-СХІД” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало рахунки-фактури, в підтвердження факту отримання замовлених робіт (послуг) між ТОВ “СПЕЦБУД-СХІД” та ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” складені та підписані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № СС-01910 від 19.10.2018 року, № СС-0045 від 30.10.2018 року, № СС-00051 від 05.11.2018 року, № СС-005012 від 19.12.2018 року, № СС-0000054 від 24.01.2019 року, № СС-0000048 від 07.02.2019 року. Здійснення оплати за придбані роботи (послуги) підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними документами.
Судом встановлено, що 19.04.2018 року між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (ЗАМОВНИК) та ТОВ “СТРОЙГРАД ПЛЮС” (Підрядник) укладений договір підряду № 04/161, відповідно до п. 1.1. якого – Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на власний ризик та власними силами виконати у відповідності до умов даного Договору роботи з монтажу сандвіч панелей, герметизації холодильних камер та стелі, укладання пінополістиролу (надалі – роботи). Між сторонами правочину підписані протоколи узгодження ціни на виконання робіт з конкретизацією виду та вартості робіт (додаток № 1, 2, 3, 4, 5, 6 до Договору). ТОВ “СТРОЙГРАД ПЛЮС” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало податкові накладні, ТОВ “СТРОЙГРАД ПЛЮС” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало рахунки-фактури, в підтвердження факту отримання замовлених робіт (послуг) між ТОВ “СТРОЙГРАД ПЛЮС” та ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” складені та підписані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № СП-0000010 від 30.05.2018 року, № СП-0000015 від 15.06.2018 року, № СП-0000016 від 20.07.2018 року, № СП-0000028 від 18.09.2018 року, № СП-0000020 від 20.09.2018 року, № СП-0000009 від 09.10.2018 року. Здійснення оплати за придбані роботи (послуги) підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними документами.
Судовим розглядом також встановлено, що 02.01.2019 року між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (Покупець) та ТОВ “ПОЛІПРО” (Постачальник) укладений договір № 0201-1, відповідно до п. 1.1. якого – Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором. На виконання умов договору, ТОВ “ПОЛІПРО” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало податкові накладні, ТОВ “ПОЛІПРО” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” рахунки на оплату, в підтвердження факту отримання товару між ТОВ “ПОЛІПРО” та ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” складені та підписані видаткові накладні, а факт транспортування товару підтверджується наданими до матеріалів справи товарно-транспортними накладними. Здійснення оплати за придбаний товар підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними документами.
Також, 15.03.2018 року між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (Покупець) та ТОВ “ПОЛІПРО” (Постачальник) укладений договір № 1503-1, відповідно до п. 1.1. якого – Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим договором. На виконання умов договору, ТОВ “ПОЛІПРО” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало податкові накладні, ТОВ “ПОЛІПРО” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписані рахунки на оплату, в підтвердження факту отримання товару між ТОВ “ПОЛІПРО” та ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” складені та підписані видаткові накладні, факт транспортування товару підтверджується складеними товарно-транспортними накладними, в якості доказів оплати за придбаний товар позивачем надані до матеріалів справи платіжні документи.
Крім того, судом встановлено, що ТОВ “СМТ ТОРГ” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписаний рахунок фактура № СМ-20-09 від 20.09.2018 року на оплату товару, що зазначений у цьому рахунку на загальну суму 82684,80 грн. В свою чергу, ТОВ “СМТ ТОРГ” в адресу ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписало податкову накладну № 114 від 20.09.2018 року на загальну суму 82684,80 грн. у т.ч. ПДВ – 13780,00 грн. В підтвердження факту отримання товару між ТОВ “СМТ ТОРГ” та ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” складена видаткова накладна № СМ-2001 від 20.09.2018 року. Факт переміщення товару підтверджується ТТН від 20.09.2018 року № РСМ-2001. Оплата за придбаний товар підтверджується наданим до матеріалів справи платіжним документом.
З приводу встановлених судом першої інстанції та доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
За змістом ч. 1 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які у розумінні абзацу одинадцятого статті 1 цього Закону є документами, які містять відомості про господарську операцію та відповідно до частини другої статті 9 цього ж Закону повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської діяльності і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
За правилами пп. «а» п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
За змістом п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема з придбанням або виготовленням товарів та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Операції, які дають право платнику податку на формування податкового кредиту, мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника
Враховуючи наведене, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.
Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).
Зі змісту акту перевірки та доводів апеляційної скарги вбачається, що порушення вимог податкового законодавства підприємством позивача податковий орган пов`язує з обставинами, які отримані ним з даних, що містяться в інформаційно-аналітичних базах органів ДПС України, зокрема, відомості щодо відсутності у контрагентів позивача необхідних умови для досягнення результатів підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського, технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг), розбіжності у номенклатурі між придбаними та реалізованими товарами/послугами.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що вказана обставина не впливає на реальність вчинення правочину, оскільки позивач не може нести відповідальність за дотримання вимог трудового законодавства з боку його контрагентів. Крім того, податковим органом не враховано того, що вказані вище особи могли мати відносини з контрагентами-постачальниками на підставі цивільно-правових угод. При цьому, не надання позивачем таких угод під час проведення перевірки окремо не свідчить про неможливість здійснення господарських операцій, оскільки такі угоди не є документами первинного бухгалтерського обліку та не повинні бути в наявності підприємства позивача.
Крім того, податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення зустрічної звірки, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.
Також колегія суддів зазначає, що положеннями ст. 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” визначено, що первинний документ – це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
В доводах апеляційної скарги відповідач не обґрунтовує жодним чином, та не зазначає, що саме було порушено судом першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин з врахуванням вимог Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.
Суд зазначає, що позивач та його контрагенти належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкової та бухгалтерської звітності, які відповідають вимогам чинного законодавства України. Досліджені первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу ст. 9 Закону № 996-XIV, статті 44 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.
Певні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Щодо тверджень апелянта відносно надання до перевірки товарно-транспортних накладних, колегія суддів зазначає, що такі документи надані позивачем під час розгляду справи і правомірно враховані судом першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин. Крім того, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції у цілому.
Що стосується посилання апелянта на наявність кримінальних проваджень, в яких фігурантами є контрагенти підприємства позивача, колегія суддів зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України, ст.ст. 73, 74 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених ст. 191 КК України та ст. 212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).
Вироків у кримінальних провадженнях щодо фактів вчинення позивачем чи його контрагентами протиправних діянь контролюючим органом до суду не надано.
Колегія суддів зазначає, що за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини.
Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі “Компанія “Вестберґа таксі Актіеболаґ” та “Вуліч проти Швеції” визначив, що “... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.”.
Відповідні положення про податкові штрафи передбачають певні засоби захисту, які ґрунтуються на суб`єктивних ознаках, що вимагає від суду враховувати нюанси і не бути занадто рестриктивним в оцінці кожної конкретної справи щодо наявності в ній підстав для скасування податкового штрафу чи звільнення від його сплати.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.09.2018 р. справа № 826/8016/13-а, адміністративне провадження № К/9901/4058/18, від 10.09.2018 р. справа № 826/25442/15, адміністративне провадження № К/9901/24925/18, від 11.09.2018 р. у справі № 810/2677/17, адміністративне провадження № К/9901/47242/18 та ін.
За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень.
Що стосується посилання податкового органу на те, що по взаємовідносинам з ТОВ «Поліпро» (податкові накладні з номенклатурою: будівельні матеріали) на те, що в ході проведення документальної перевірки, встановлено, що директор ТОВ «Поліпро» ОСОБА_1 працює одночасно на підприємстві ТОВ «Термоком ВК» на посаді комерційного директора, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 238 ЦК представник не може здійснити операцію від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
Таким чином, вказана апелянтом обставина не перешкоджає ОСОБА_1 , як директору ТОВ «Поліпро» здійснювати господарські операції з ТОВ «Термоком ВК», в якому ця особа займає посаду комерційного директора.
Посилання апелянта на те, що відповідно до табелю робочого часу встановлено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві ТОВ «Термоком ВК» 22.06.2018 повний робочий день (8 годин), проте, у той же день, відповідно до видаткової накладної № П-2206-2 від 22.06.2018 здійснював відпуск ТМЦ від підприємства ТОВ «Поліпро» на адресу ТОВ «Термоком ВК», колегія суддів зазначає, що вказана обставина не свідчить про нереальність господарських операцій між ТОВ «Термоком ВК» та ТОВ «Поліпро», а лише може свідчити про можливі порушення трудового законодавства в частині правильності ведення обліку робочого часу на господарюючому суб`єкті.
Щодо посилання апелянта на те, що ТОВ «Термоком ВК» та ТОВ «Поліпро» подають податкову звітність з однієї IP адреси: НОМЕР_1 , колегія суддів зазначає, що приписами чинного законодавства не встановлено будь-яких обмежень щодо подання різними суб`єктами господарювання податкової звітності з однієї IP адреси і такий довід сам по собі не може безумовно свідчити про нереальність вчинення правочину.
Що стосується посилання апелянта в акті перевірки на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи директором ТОВ «Поліпро» має джерела отримання ТМЦ за нижчою ціною, ніж реалізуються на адресу ТОВ «Термоком ВК», де він займає посаду комерційного директора, то вказані доводи ґрунтуються на припущеннях податкового органу та не є належним доказом в розумінні процесуального законодавства.
Щодо посилання податкового органу на те, що згідно бази ЄРПН встановлено, що ТОВ «Термоком ВК» у червні 2018 року придбано ТМЦ за номенклатурою «Mariseal 250 Grey Ukr 25 kg мастика» одразу у двох контрагентів-постачальників, але суттєво різною ціною, колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Відповідно до ст.ст. 42, 43 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.
Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Враховуючи викладене, при здійсненні господарської діяльності, керуючись принципами свободи підприємницької діяльності та свободи договору, суб`єкти господарювання вправі вільно укладати будь-які договори, не заборонені законом, та самостійно визначати умови виконання зобов`язань, так само як і залучати будь-яких юридичних осіб, незалежно від їх місцезнаходження по відношенню до підприємства позивача.
Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.03.2018 р. у справі № 2а-2647/12/1170.
Крім того, колегія суддів зазначає, що неотримання підприємством доходу від окремої господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов`язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції.
В свою чергу, податковим органом не доведено відсутності позитивного економічного ефекту від здійснення господарської діяльності підприємством позивача, з урахуванням придбаних у своїх контрагентів-постачальників товарі/послуг, які в подальшому реалізовувалися позивачем.
Що стосується рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного Управління ДПС у Харківській області № 00000730518 від 16.12.2019 р., колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до податкового повідомлення-рішення Головного Управління ДПС у Харківській області № 00000730518 від 16.12.2019 р., до підприємства позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладених № 31 від 30.11.2018 р. (дата реєстрації 19.12.2018 р., кількість днів затримки 4, сума штрафної санкції 11747,91 грн.) та № 40 від 24.06.19 р. (дата реєстрації 17.07.2019 р., кількість днів затримки 2, сума штрафної санкції 114,03 грн.)
Згідно з п. 201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.
З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Відповідно до пункту 187.1. статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі – Порядок № 1246), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1246 квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку. Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.
За правилами п. 1201.1 ст. 120 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, встановлених ст. 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.
Судовим розглядом встановлено, що 08.10.2018 року між ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” (Підрядник), Engility Corporation (Замовник-1), Державна установа “Академія патрульної поліції” Національної поліції України укладений договір підряду № РО-0019005/2018 відповідно до п. 1.1 якого Замовник 1, діючи в інтересах Замовника-2 доручає, а Підрядник в межах договірної ціни, зобов`язується власними та/або залученими силами і засобами придбати і поставити матеріали та виконати підрядні роботи з поточного ремонту даху відповідно до чинних державних та відомчих будівельних норм України в адміністративній будівлі за адресою: місто Київ, вулиця Народного ополчення, 9. Замовник - 1 зобов`язується оплатити роботи, а Замовник - 2 за участю Замовника 1 зобов`язується прийняти виконані роботи. Відповідно до п. 2.4 зазначеного договору визначено, що Замовник -1 запевняє Підрядника, що Замовник-1 звільнений від сплати ПДВ і не зобов`язаний відшкодовувати ПДВ Підряднику за товари та послуги, що закуповуються за цим Договором. 
16.11.2018 року між сторонами правочину складений акт здавання-приймання виконаних будівельних робіт, до того ж, 16.11.2018 року ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” виписана податкова накладна № 11 від 16.11.2018 року на загальну суму 744925,54 грн. в адресу не платника податку.
Відповідно до п.п. «б» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).
Враховуючи п.п. «б» п. 198.5 ст.198 ПК України підприємством позивача складено податкову накладну № 31 від 30.11.2018 року на загальну суму 704874,46 грн. в тому числі ПДВ – 117479,08 грн., яка зареєстрована у ЄРПН з порушенням строків реєстрації, які передбачені Податковим кодексом України.
В свою чергу, колегія суддів зазначає, що у разі порушення платником податків граничного строку реєстрації або відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до п. 198.5 ст. 198 Кодексу до такого платника податку застосовуються штрафні санкції визначені відповідно до статті 120-1 Кодексу, крім податкових накладних, складених відповідно до п.п. “б” п. 198.5 статті 198 Кодексу.
Таким чином, штрафні санкції не застосовуються у разі порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Колегія суддів зазначає, що податкова накладна № 31 від 30.11.2018 р. складена відповідно до вимог п. 198.5 ст. 198, п. 199.1 ст. 199. Податкового кодексу України, що зазначено у графі покупець (і. п. н.), а саме поставлено код 60000000000, відповідно до вимог Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 р. за №137/28267.
Пунктом 11 Порядку № 1307 визначено, що у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання / починають використовуватися: 1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування; 2) в операціях, звільнених від оподаткування; 3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; 4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.
У разі складання зведеної податкової накладної у графі "Зведена податкова накладна" зазначається код ознаки: 1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України; 2 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України; 3 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 15 цього Порядку; 4 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.
У зведених податкових накладних, у яких зазначено код ознаки 1 або 2, у графі "Отримувач (покупець)" платник податку зазначає власне найменування, у рядку "Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця)" проставляється умовний ІПН "600000000000", рядок "Податковий номер платника податку або серія (за наявності) та номер паспорта" не заповнюється, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).
Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача про порушення ТОВ “ТЕРМОКОМ ВК” п. 201.10 ст. 201 ПК України та як наслідок, застосування до останнього штрафної санкції у розмірі 11747,91 грн. є неправомірним.
Що стосується податкового повідомлення-рішення Головного Управління ДПС у Харківській області № 00000730518 від 16.12.2019 р. в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної № 40 від 24.06.2019 р. у розмірі 114,03 грн., колегія суддів зазначає, що у рішенні суду першої інстанції  мотивів щодо задоволення позовних вимог в цій частині не наведено. Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач також не наводив обґрунтувань щодо підстав для скасування рішення податкового органу в частині застосування штрафної (фінансової) санкції, за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної № 40 від 24.06.2019 р. у розмірі 114,03 грн.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Згідно з ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 року по справі № 520/5856/2020 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного Управління ДПС у Харківській області № 00000730518 від 16.12.2019 р. в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у розмірі 114,03 грн., з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Термоком ВК".
В іншій частині доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області – задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 року по справі № 520/5856/2020 скасувати в частині задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення Головного Управління ДПС у Харківській області № 00000730518 від 16.12.2019 р. в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у розмірі 114,03 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоком ВК" – відмовити.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 року по справі № 520/5856/2020 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    А.М. Григоров   	
Повний текст постанови складено  01.12.2020 року