УХВАЛА

12 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 520/14492/19
адміністративне провадження № К/9901/23597/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Хохуляка В.В.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Ізюмського комунального підприємства теплових мереж на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня          2020 року у справі №520/14492/19 за адміністративним позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про зобов`язання відповідача прийняти рішення по списанню безнадійного податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 1151223,72грн зі строком давності понад 1095 днів за податковими деклараціями за період з червня 2016 року по грудень 2016 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року позов задоволено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж 12 вересня 2020 року звернулось з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

Також, позивачем у касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку при поданні касаційної скарги позивач посилається на те, що вже звертався з касаційною скаргою на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі №520/14492/19, проте ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2020 року касаційну скаргу було повернуто у зв`язку з не зазначенням обов`язковим підстав касаційного оскарження судового рішення. 

Також, позивач зазначає, що приведення касаційної скарги у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (надання касаційної скарги із зазначення підстав касаційного оскарження визначених частиною четвертою статті 328 КАС України) та своєчасне подання касаційної скарги при первинному зверненні до суду є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного провадження. 

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 КАС України, оскільки наведені позивачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави визнані судом неповажними, та встановлено заявнику строк на усунення вказаних недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали, протягом якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву із зазначенням інших підстав, які з об`єктивних причин унеможливили реалізацію права на повторне звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в найкоротші строки.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 23 жовтня 2020 року, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №0102930801396.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху позивачем на адресу суду направлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції та зазначено аналогічні підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку при зверненні 12 вересня 2020 року до Верховного Суду.

Доводи Ізюмського комунального підприємства теплових мереж зводяться до того, що своєчасне подання касаційної скарги при первинному зверненні до суду касаційної інстанції, підтвердження своїми фактичними діями власний намір оскаржити судові рішення своєчасно та приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України (надання касаційної скарги із зазначення підстав касаційного оскарження визначених частиною четвертою статті 328 КАС України) є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного провадження. Порушення порядку здійснення процесуальної дії касаційного оскарження не повинно впливати на доступ до правосуддя. На думку позивача, повернення касаційної скарги заявнику не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в межах річного строку, при цьому строк на касаційне оскарження має бути поновлено судом незалежно від причин його пропуску.

Крім того, позивач вказує на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18 червня 2020 року у справі №826/13606/16 і який має бути застосований при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі.

Проте зазначений висновок не може бути застосований при вирішенні даної справи, оскільки позивач не дотримався розумного строку на звернення вдруге з касаційною скаргою.

У матеріалах касаційної скарги №К/9901/14960/20 міститься поштове повідомлення щодо вручення копії ухвали Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі №520/14492/19 (номер поштового ідентифікатора 0102930337037)

Так, згідно офіційному сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (www.ukrposhta.com) відправлення за номером 0102930337037, яким направлено заявнику копію ухвали Верховного Суду від 02 липня 2020 року, надіслано судом 30 липня 2020 року та вручено адресату 04 серпня 2020 року, а повторне звернення з касаційною скаргою відбулось лише 12 вересня 2020 року, тобто більше ніж через місяць, що не може свідчити про намір позивача реалізувати своє право на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України  (в редакції від 03 жовтня 2017 року) учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених  КАС України  певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Однак, позивачем не наведено обґрунтувань щодо поважності пропуску строку касаційного оскарження та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, яка б відповідала вимогам процесуального закону щодо зазначення підстав касаційного оскарження з належним обґрунтуванням у строк встановлений статтею 329 КАС України.

Крім того позивачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення (після постановлення 02 липня 2020 року Верховним Судом ухвали про повернення касаційної скарги) до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в найкоротші строки.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених позивачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними. 

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Ізюмському комунальному підприємству теплових мереж у поновленні строку на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі №520/14492/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Ізюмського комунального підприємства теплових мереж на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі №520/14492/19 за адміністративним позовом Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова