Ухвала
12жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 733/1229/19
провадження № 61-13846ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач) Сакари Н. Ю., Синельникова Є. В.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та просила виділити частку із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя. Позивач зазначала, що станом на 25 вересня 2017 року (дата розірвання шлюбу між сторонами), поточна ціна спірного автомобіля становила 366 459 грн 34 коп. і частка, яку подружжя сплатило за спірний автомобіль, становила 27,28% за договором № 720901 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) укладеного між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто». Зважаючи на викладене, поточна заборгованість становила 266 507 грн 61 коп., разом з цим подружжям було сплачено 99 951 грн 73 коп. Виходячи із рівності часток кожного із подружжя у спільній сумісній власності, частка позивача становила 13,64 % або 1364/10000, і, відповідно, частка відповідача становила 86,36 % або 8636/10000.
Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до 
ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 04 березня 2020 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, задоволено. 
Визнано станом на 25 вересня 2017 року розмір часток співвласників у майні, а саме - автомобіля ЗАЗ-FORZA AF 485420, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за ОСОБА_2 право на 1364/10000 частку, за ОСОБА_1 право на 8636/10000 частку, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на вказаний автомобіль. Вирішено питання розподілу судових витрат.
15 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу (надійшла 21 вересня 2020 року) 
на постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року, у якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та закрити провадження у справі.
Заявник обґрунтовує касаційну скаргу неправильним застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у справах, ціна позову в яких не перевищує           двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята 
статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102 грн.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
У вказаній справі ціна позову становить 366 459 грн 34 коп., яка станом 
на 1 січня 2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 250 = 525 500, 00 грн).
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду 
від 26 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Н. Ю. Сакара
 
       Є. В. Синельников