ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 598/1283/15-ц	Головуючий у 1-й інстанції Гудима І.В. 	
Провадження № 22-ц/817/939/20 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Бершадська Г.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Ходоровський М. В., 
з участю секретаря - Панькевич Т.І. 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2019 року (постановлену суддею Гудимою І.В., повний текст якої складено 22 листопада 2019 року) у цивільній справі № 598/1283/15-ц за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЖЕНЕВА" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,-
В С Т А Н О В И В:
       В жовтні 2019 року ТзОВ "Фінансова компанія "ЖЕНЕВА" звернулось в суд з вказаною заявою.
       Заява обґрунтована тим, що рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь ПАТ “Банк Форум” м.Київ заборгованість за кредитним договором в розмірі 4443 долари США 14 центів, що за курсом НБУ становить 91392,42 грн., та 6032,99 грн. штрафних санкцій. 
       03 жовтня 2016 року на підставі даного рішення суду видано виконавчий лист №598/1283/15-ц. 
       Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2018 року замінено стягувача з примусового виконання вказаного виконавчого листа, а саме ПАТ “Банк Форум” на товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА”, у зв`язку з придбанням частини кредитних зобов`язань перед банком. 
       Після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, від ПАТ “Банк Форум” до ТзОВ “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА” оригіналу виконавчого листа відносно боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не передавалося. 
       Відкриті виконавчі провадження про стягнення вищевказаної заборгованості з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відсутні. 
       Товариство вказує, що видача дублікату виконавчого листа жодним чином не порушує права ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та не покладає на них будь - яких додаткових зобов`язань, оскільки згідно чинного законодавства дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити й дату його видачі. 
       Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2019 року заяву ТзОВ “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА” задоволено.
       Видано стягувачу - ТзОВ “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА” дублікат виконавчого листа №598/1283/15-ц, виданого на підставі рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного АТ “Банк Форум” до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №166/08/26-Anewv від 09.06.2008 року.
       Поновлено товариству з обмеженою відповідальністю ТзОВ “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА” строк для пред`явлення виконавчого листа №598/1283/15-ц до виконання.
       Боржник ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а в задоволенні заяви відмовити.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що на даний час ним повністю погашено заборгованість перед АТ “Банк Форум”.
       У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА” доводи апеляційної заперечило.
       Вказало, що боржником погашено заборгованість значно пізніше ніж ухвалено судове рішення, а тому боржником не доведено повне погашення заборгованості перед стягувачем.
       Зазначило, що поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видача дублікату виконавчого листа не порушує прав боржника і у разі фактичного виконання ним рішення суду державний виконавець приймає рішення про закриття виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду боржником. В іншому випадку стягувач буде позбавлений права на одержання належних йому сум.
       Вказало, що подані боржником квитанції про перерахування коштів, за відсутності постанови про закриття виконавчого провадження, можуть свідчити лише про часткове виконання боржником рішення суду.
       В судовому засіданні представник ОСОБА_1 подану апеляційну скаргу підтримав і навів доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.
       Додатково пояснив, що на даний час ним оскаржуються дії ДВС щодо не закінчення виконавчого провадження у справі 598/1283/15-ц.
       Представник ТзОВ “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА” апеляційну скаргу заперечив опираючись на доводи викладені у відзиві на апеляційну скарг.
       Додатково пояснив, що згідно договору про відступлення права вимоги до ТзОВ “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА” перейшла заборгованість не в повному обсязі, а в розмірі 2015,97 доларів США, що еквівалентно 52245,65 грн.
       Крім того, рішення суду передбачало стягнення штрафних санкцій в розмірі 6032,99 грн, а тому скаржник в праві визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню в певній чатині.
       Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
       Судом встановлено, що рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в користь ПАТ “Банк Форум” м.Київ заборгованість за кредитним договором №166/08/26 – Anewv від 09.06.2008 року в розмірі 4443 долари США 14 центів, що за курсом НБУ становить 91392,42 грн., та 6032,99 грн. штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору №166/08/26 – Anewv від 09.06.2008 року (а.с.100-122).
       03 жовтня 2016 року на виконання рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2016 року видано виконавчий лист.
       Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2018 року замінено стягувача, а саме ПАТ “Банк Форум” на товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА”.
       Згідно акту про втрату виконавчих документів від 11.11.2019 року, оригінали виконавчих листів №598/1283/15-ц виданих на підставі рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2016 року, не були передані банком до правонаступника - ТзОВ “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА”.
       Відповідно до листа-відповіді за №17111/13-31 від 11 листопада 2019 року, на запит суду Збаразький міжрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повідомляє, що на примусовому виконанні у відділі станом на 11.11.2019 року не перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №598/1283/15-ц, виданого Збаразьким районним судом Тернопільської області. Виконавчий лист у відділ ДВС для примусового виконання не пред`являвся. 
       У зв`язку із перебуванням Публічного акціонерного товариства “Банк Форум” у стадії ліквідації та передачею документів до інших структурних підрозділів, продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик, було пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
       Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що заявником доведено поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заборгованість не погашена, виконавчий лист на примусовому виконанні не перебуває та оригінал виконавчого листа у стягувача ТзОВ “Фінансова компанія “ЖЕНЕВА” відсутній.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
       Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
       Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
       Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
       Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
       Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
       Відповідно до статті 1 Закону України “Про виконавче провадження” виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
       Згідно пункту 17.4. розділу VIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
       05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України “Про виконавче провадження” від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до ч. 1 ст. 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
       Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
       Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.
       Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.
       Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
       Статтею 12 Закону України “Про виконавче провадження”, визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
       З викладеного вбачається, що суд поновлює строк виключно у випадку пропущення строку з поважних причин, а обов`язок доведення поважності причин пропуску строку належить особі, яка подає клопотання про поновлення строків.
       Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.
       Як встановлено судом першої інстанції оригінали виконавчих листів №598/1283/15-ц виданих на підставі рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2016 року, не були передані банком до правонаступника - ТзОВ “Фінансова компанія ”ЖЕНЕВА”
       Таким чином, рішення суду залишається невиконаним, оригінал виконавчого листа, ТзОВ “Фінансова компанія”ЖЕНЕВА”, як новий кредитор у справі не отримувало, а тому вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
       Критичній оцінці підлягають доводи апеляційної скарги про те, що боржником в повній мірі виконане рішення суду, оскільки такі доводи підлягають перевірці державним виконавцем при здійсненні примусового виконання рішення суду, або при пред`явленні боржником позову про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню.
       Крім того, вказані доводи заперечуються заявником з посиланням на те, що борг не був погашений не повністю та по спливу більше року після ухвалення рішення по справі.
       Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить. 
       Колегія апеляційного суду враховує, що стягувач має “оправдані очікування” на судовий захист і доступ до правосуддя, що відповідно до статей 3, 8, 9, 21 і 55 Конституції України відноситься до невідчужуваних прав і свобод людини й одночасно виступає гарантією захисту всіх інших прав і свобод, що визнаються та гарантуються згідно із загальноприйнятими принципами і нормами міжнародного права. 
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін. 
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2019 року залишити без змін.
       Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 07 грудня 2020 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.

Судді:                                                                        Гірський Б.О.
                                                                               Ходоровський М.В.