ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 грудня 2020 року           справа №200/6707/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Міронової Г.М., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю представника відповідача Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 р. у справі № 200/6707/20-а (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, -

                                                         ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» (далі – позивач, ТОВ «Укрспецмаш») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – відповідач, ГУДПС), в якому просило: визнати протиправним і скасувати рішення № 0072415634 від 04.06.2020, яким до позивача застосований штраф у розмірі 25760,73 грн, а також нарахована пеня в розмірі 174479,60 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року позов задоволено, а саме суд: визнав протиправним і скасував рішення Головного управління ДПС у Донецькій області № 0072415634 від 4 червня 2020 року; стягнув на користь ТОВ «Укрспецмаш» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області суму судових витрат у розмірі 3003 гривні 60 копійок.
Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначено, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII (далі – Закон № 1669-VII) не скасовує обов`язків, визначених ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі – Закон № 2464-VI). Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469) (далі – Інструкція № 449) конкретизовані умови, за яких до платників єдиного внеску не застосовуються штрафні санкції. Підставою для звільнення від сплати єдиного внеску  є подання до податкового органу заяви не пізніше 30 календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Також, положення п.9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669-VII втратили чинність з 01.01.2016 згідно Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII. Крім того, апелянт посилається на виключення з 13.02.2020 пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI.
Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.
Представник позивача у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ТОВ “Укрспецмаш”, зареєстроване як юридична особа, місцезнаходження: 87400, Донецька область, Мангушський район, смт Мангуш, вул. Мурзи, буд. 16, кв. 6, перебуває на обліку у відповідача.
З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1004564105 від 23.10.2018 вбачається, що станом на 23.10.2018 позивач перебував на обліку в Мангуській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.
Мангуська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, яка припинена 06.05.2019, знаходилася за адресою: 87400, Донецька область, Мангушський район, смт Мангуш, проспект Миру, буд. 75, Головне управління ДФС у Донецькій області знаходиться за адресою: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, буд. 114, а ГУ ДПС знаходиться за адресою: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 25537668 від 07.09.2020, 25537696 від 07.09.2020, 25537714 від 07.09.2020 відповідно.
04 червня 2020 року відповідачем прийняте рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені № 0072415634, яким, на підставі ч. 10 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, до позивача застосований штраф у розмірі 25760,73 грн (20%) та нарахована пеня в розмірі 174479,60 грн. Рішення отримане позивачем 04.07.2020.
З розрахунку штрафних санкцій до спірного рішення випливає, що фінансові санкції застосовані у зв`язку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску з квітня 2015 року (звітний період березень 2015 року) та з травня 2015 року (звітний період квітень 2015 року) по серпень 2019 року.
Позивач звертався з заявою до Мангуської об`єднаної державної податкової інспекції від 28.11.2014 та 30.04.2015 щодо звільнення від виконання обов`язків платника єдиного внеску.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території, де здійснюється антитерористична операція та в період її проведення, тому в даному випадку податковий орган приймаючи рішення про застосування штрафу та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, діяв з порушенням чинного законодавства України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України, Закону № 2464-VІ, Законом № 1669-VII та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.
Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI, на платника єдиного внеску покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VІ.
Частиною 8 зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Абзацом 1 частини 2 статті 25 Закону № 2464-VІ визначено, що її положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VІ, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач несвоєчасно виконував обов`язок платника єдиного внеску щодо сплати єдиного внеску, а саме з квітня 2015 року (звітний період березень 2015 року) та з травня 2015 року (звітний період квітень 2015 року) по серпень 2019 року.
Разом з цим, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.
З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон № 1669-VII.
Згідно до статті 1 зазначеного Закону, період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Виходячи з наведених положень, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.
Підпунктом б пункту 8 статті 14-1 Закону № 1669 розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI було доповнено пунктом 9-3 такого змісту: «9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до контролюючого органу за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.
Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені Законом № 2464-VI за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення АТО, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.
Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».
Законом України від 02.03.2015 № 219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № 2-3, ст. 11; 2014 р., № 44, ст. 2040) внесли такі зміни: пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669 вважати пунктом 9-4.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 виключено.
Таким чином, положення пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а змін безпосередньо до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п. 9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було. 
Пункт 9-4 розділу VIII виключено на підставі Закону № 440-IX від 14.01.2020, який набрав чинності 13.02.2020.
Матеріали справи свідчать, що положення пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI на час несвоєчасної сплати позивачем сум єдиного внеску, були чинні.
Аналіз вищенаведених обставин свідчить, що позивач звільняється від виконання зобов`язань платника єдиного внеску встановлених частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VІ, у тому числі передбачених підпунктом 1 частини 2 цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.
Отже, саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону.
Таким чином, відсутність (відстрочення в силу закону) обов`язку своєчасно та в повному обсязі сплачувати внески у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, унеможливлює застосування до таких платників відповідальності за несвоєчасну сплату сум єдиного внеску.
Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року (втратив чинність) та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинний), затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. У зазначеному переліку, серед інших, зазначено смт Мангуш та м. Маріуполь Донецької області, де знаходься позивач якому за спірним рішення застосовано штрафні санкції та нараховано пеню, та де знаходився орган доходів та зборів, на обліку яких перебував позивач, на момент виникнення спірних правовідносин.
Матеріали справи свідчать, що відповідно до матеріалів справи, суми єдиного внеску виникли та сплачені в період проведення АТО (ООС). 
З огляду на дію вищезазначених норм, позивач звільняється від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом № 2464-VІ за невиконання обов`язків платника єдиного внеску.
Щодо не звернення платника до контролюючого органу з відповідною заявою про звільнення від виконання обов`язків, передбачених Законом № 1669 та Інструкцією № 449, суд зазначає, що з такою заявою платник має право звернутися не пізніше тридцяти календарних днів після закінчення антитерористичної операції, на час прийняття спірного рішення відповідача та вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО тривав.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права відповідають висновкам  Верховного Суду викладеним у рішенні від 30 березня 2018 року у зразковій справі №812/292/18 (адміністративне провадження №Пз/9901/22/18) та постановах від 03 квітня 2018 року у справі №805/4331/16-а, від 04 квітня 2018 року у справі №805/4762/16-а, які відповідно до ч.5 статті 242 КАС України враховуються судом.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом обставин, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення. Інших доводів або незгоди з висновками суду першої інстанції в іншій частині апеляційна скарга відповідача не містить.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статями 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на постанову  Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 р. у справі № 200/6707/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 р. у справі № 200/6707/20-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 02 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач:                                                                        Е.Г.Казначеєв

Судді:                                                                                         А.А. Блохін 

                                                                                                  Г.М. Міронова