ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року	Львів	Справа № 140/4089/20 пров. № А/857/11210/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                      Святецького В.В., 
суддів                                                            Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
          з участю секретаря судового засідання      Хітрень О.Ю.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби  на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року  у справі № 140/4089/20 (головуючий суддя Костюкевич С.В., час ухвалення 10:00 год., м. Луцьк, повний текст рішення складений 16 липня 2020 року)  за адміністративним позовом приватного підприємства ,,Мовіан” до Поліської митниці Держмитслужби  про визнання протиправним та скасування картки відмови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

           18 березня 2020 року приватне підприємство (ПП) ,,Мовіан” звернулось до суду з адміністративним позовом до Поліської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204130/2019/00001, виданої 09.12.2019 року.
Також позивач просив зобов`язати відповідача відновити для ПП ,,Мовіан” застосування преференцій для товару, що було оформлене згідно з митною декларацією від 09.12.2019 №UA204130/2019/300014.
Рішенням від 06 липня 2020 року   Волинський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.  
Визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204130/2019/00001 від 09.12.2019 року.
Зобов`язав Поліську митницю Держмитслужби відновити для Приватного підприємства ,,Мовіан” режим вільної торгівлі (преференційний режим) до товару, що було оформлено згідно митної декларації від 09.12.2019 року № UA204130/2019/300014.  
Також суд стягнув на користь Приватного підприємства ,,Мовіан” за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Держмитслужби судові витрати у сумі 2 102 грн..
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Поліська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення не є ні законним, ні обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції при його винесенні порушив норми статті 242 КАС України щодо повного з`ясування обставин по справі, що мають значення для її вирішення. Оскаржене рішення не базується на нормах матеріального права, винесене з порушенням норм процесуального права в частині повноти та необ`єктивності оцінки доказів.
В апеляційній скарзі відповідач також зазначає, що суд першої інстанції зобов`язав Поліську митницю Держмитслужби відновити преференційний режим до імпортованого позивачем товару, чим підмінив повноваження митниці, оскільки застосування преференцій, зокрема відновлення або скасування режиму вільної торгівлі тощо, законодавцем, відповідно до частини 1 статті 7 Митного кодексу України, віднесено до виключної компетенції Держмитслужби.
Крім того, предметом розгляду даної адміністративної справи є правомірність винесення картки відмови від. 09.12.2019 року № UA 204130/2019/00001, якою митниця відмовила ПП ,,Мовіан” в прийнятті митної декларації від 09.12.2019 року №UA204130/2019/300003, в той час, як позивач просить суд зобов`язати Поліську митницю Держмитслужби відновити для позивача застосування преференційного режиму для імпортованого товару, що було оформлено згідно митної декларації від 09.12.2019 року №UA204130/2019/300014, оформлення якої не є предметом розгляду у даній справі. 
В оскарженому рішенні суд першої інстанції погодився з доводами позовної заяви та зазначив, що декларант 09.12.2019 року в МД №UA204130/2019/300003, в якій застосував преференційну ставку мита  - 0%. Однак, у вказаній митній декларації декларантом зазначена ставка мита 10%, а у графі 36 Преференція 410000000, яка передбачає звільнення від сплати мита, що повністю спростовує твердження позивача.
Зазначена у графі 11 МД №UA204130/2019/300003 країна виробник/торгова країна ,,Чехія” не підтверджена компетентними органами Чеської Республіки, а митне оформлення товарів з застосуванням преференційного режиму відповідно до сертифікату EUR.1 неможливе у зв`язку з відсутністю у позивача такого документу.
Позивач може подати до Поліської митниці Держмитслужби звернення щодо відновлення преференційного режиму оподаткування до товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від №ЄА204130/2019/300014 на підставі сертифіката з перевезення товару EUR.1 або документа, що його заміняє, виданого митними органами ЄС, відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, від 27 червня 2014 року.
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції  та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
ПП ,,Мовіан” правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.  
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення частково з таких підстав.  
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 25.07.2019 року ПП ,,Мовіан” (Замовник) та Компанія ,,AUTOSCOUT 24 S.R.O. ” (Постачальник) уклали контракт № 07/19-А24, за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити, а Замовник зобов`язався  прийняти та оплатити згідно інвойсів: Автомобілі нові та вживані; Тягачі, трактори і тракторні агрегати нові та вживані Мікроавтобуси та автобуси нові та вживані;- Причепи, напівпричепи нові та вживані Спеціальна будівельна техніка нова і вживана; Спеціальна сільськогосподарська техніка нова і вживана; Мотоцикли, квадроцикли нові та вживані.
Відповідно до п. 2.1 Контракту № 07/19-А24 сторони погодили, що загальна вартість контракту складає 4 000 000,00 Євро. Згідно п. 2.2 Сторони визначили, що ціни на товар будуть зазначені в інвойсі (рахунок фактура або проформа) для відповідної поставки і встановлюватимуться в Євро.
На виконання контракту сторони погодили інвойс № 191206.1-ASC/MOV від 06.12.2019 року, згідно з яким узгодили вартість товару - напівпричепа-самоскида марки Polkon модель NT192,  2007 року виготовлення, VIN: SXGNW19207CPN 1036  - 3 100 Євро.
ПП ,,Мовіан” 09.12.2019 було оформило та подало до Поліської митниці Держмитслужби митну декларацію № UA204130/2019/300003, в якій декларант застосував преференційну ставку ввізного миту - 0% .
Поліська митниця Держмитслужби відмовила ПП ,,Мовіан” у застосуванні преференційного тарифу до вищезазначеного товару та видала картку відмови № UA204130/2019/00001 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, якою відмовлено в прийнятті поданої для митного оформлення митної декларації від 09.12.2019 року № UA204130/2019/300003. 
В картці відмови відповідач зазначив ,,невідповідність заповнення гр. 36 МД та неправомірність надання преференції 410 на товар відповідно до інвойсу 191206.1-ASC/MOV, що суперечить вимогам НМФУ №651 від 30.05.2012, ПКМУ №450 від 21.05.2012 та Угоді про асоціацію між Україною, з однієї сторони та ЄС, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої”.
Не погодившись з рішеннями Поліської митниці, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав у встановленому порядку документи необхідні для підтвердження застосування преференційного режиму до товару, ввезеного згідно із МД від 09.12.2019 №UA204130/2019/300014, щодо достовірності якого відсутні обґрунтовані сумніви, тому у відповідача були відсутні правові підстави для незастосування режиму вільної торгівлі щодо вказаного товару.
Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст. 246 Митного кодексу України  (далі  МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч.1 ст. 248 МК України  митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частини 1, 2  ст. 257 МК України    передбачають, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до ч.6  ст. 257 МК України  умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з ч.1  ст. 318 МК України  усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.
Частини 2, 3  ст. 318 МК України  передбачають, що митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього  Кодексу  та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до  ст. 272 МК України  ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених  Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.
Згідно з ч.5 ст. 280 МК України   ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені  Митним тарифом України.
До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені  Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.
Частина 1 ст. 281 МК України   передбачає, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок  Митного тарифу України  у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.
При цьому,  статтею 43 цього Кодексу  передбачено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару.
Пункт 5 ч.3 ст. 44 МК України   передбачає, що документи, які підтверджують країну походження товару, не вимагаються у разі, якщо це передбачено міжнародним договором, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України.
Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII  ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода).
Порядок визначення походження товарів викладений у Протоколі I - Протокол щодо визначення концепції  походження товарів  і методів адміністративного співробітництва, до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Протокол І).
Відповідно до п.1 ст.16 Протоколу І (Протокол щодо визначення концепції ,,походження товарів” і методів адміністративного співробітництва) до Угоди товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларації, що надалі іменуватиметься ,,декларацією інвойс”, наданої експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку до цього Протоколу.
Статтею 22 Протоколу 1 встановлено вимоги до складання експортером декларації інвойс, зазначеної в статті 16 (1) (b) цього Протоколу. Зокрема, у пункті 4 вказаної статті зазначено, що складання декларації інвойс здійснюється експортером шляхом штампування, машинописного чи поліграфічного друкування на інвойсі, повідомленні про доставку чи іншім комерційнім документі декларації, текст якої наведено у Додатку IV до цього Протоколу, з використанням однієї з мовних версій, викладених у цьому Додатку, і згідно з чинним законодавством країни експорту.
Якщо декларація складена від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами.
Проаналізувавши вказані вище норми, колегія суддів дійшла висновку про те, що з метою підтвердження преференційного походження товару експортер продукції може скласти декларацію інвойс, що полягає у здійсненні на комерційному документі (в тому числі інвойсі) запису (шляхом друкування або від руки з дотриманням вимог статті 22 Протоколу І) тексту декларації, наведеного у Додатку IV до Протоколу І. Таким чином, така декларація є невід`ємною частиною відповідного комерційного документа.
У Додатку IV Протоколу І до Угоди наведено текст декларації інвойс різними мовами, в тому числі і англійська версія, та зазначено про необхідність проставляння відміток ,,місце і дата”, а також ,,підпис експортера, додатково прізвище та ім`я особи, яка підписала декларацію, має бути зазначено розбірливо”. Разом з тим, Додаток IV також передбачає, що ці свідчення можуть не зазначатись, якщо інформація міститься безпосередньо в документі. У випадку, коли не вимагається підпис експортера, звільнення від підпису також передбачає й звільнення від зазначення прізвища та ім`’ особи, що підписує.
Відповідно до ст.30 Протоколу І до Угоди виявлення незначних розбіжностей між відомостями, наведеними в підтвердженні походження й документах, поданих до митної служби для виконання формальностей, пов`язаних з імпортуванням товарів, не спричиняє ,,ipso facto” нікчемності такого підтвердження походження, якщо встановлено у належний спосіб, що цей документ відповідає представленим товарам.
Як вбачається з матеріалів справи, з метою підтвердження походження товару для застосування преференційного режиму оподаткування за ставкою ввізного мита 0% під час митного оформлення, декларант надав митному органу декларацію - інвойс  від 06.12.2019 № 191206.1-ASC/MOV.
Однак Поліська митниця Держмитслужби прийняла оскаржену картку відмови у зв`язку з тим, що преференційне походження ідентичних товарів (експортованих тим же експортером AUTOSCOUT 24 S.R.O.) з Європейського Союзу не підтверджено митними органами Чехії.
Відповідно до ч.ч.1-4  ст. 45 МК України  у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей. Запит про проведення перевірки повинен містити виклад обставин, що дали підстави для сумнівів з приводу достовірності задекларованої країни походження товару, посилання на правила визначення походження товарів, що застосовуються в Україні, а також іншу необхідну інформацію. До запиту додається документ, що підлягає перевірці, або його копія, а також у разі необхідності інші відомості, що можуть сприяти проведенню перевірки. Запит про проведення перевірки надсилається протягом 1095 днів з дня подання документа про походження товару, крім випадків, коли така перевірка ініціюється у зв`язку з кримінальним провадженням.

Враховуючи наведені вище правові норми, колегія суддів вважає, що у випадку встановлення відповідачем невідповідності відомостей у наданій ПП ,,Мовіан” декларації - інвойсі від 06.12.2019 № 191206.1-ASC/MOV, контролюючий орган, відповідно до положень ст. 45 МК України та Протоколу І ,,Щодо визначення концепції ,,походження товарів” і методів адміністративного співробітництва” наділений повноваженнями звернутися до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цього документа про походження товару чи надання додаткових відомостей, а також звернутися до експортера, який склав декларацію інвойс, про надання всіх належних документів на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що відповідач звертався до компетентних організацій країни, зазначеної, як країна походження товару та з запитом про проведення перевірки цього документа про походження товару. Крім того, не звертався до експортера, який склав декларацію інвойс та надання всіх належних документів на підтвердження статусу походження спірного товару.

Покликання відповідача на те, що преференційне походження ідентичних товарів, експортованих Компанією ,,AUTOSCOUT 24 S.R.O.” з Європейського Союзу, не підтверджено митними органами Чеської Республіки, про що вказано у листі від 06 грудня 2018 року № 66976/2018-900000-073 (а. с. 43), колегія суддів відхиляє та не приймає їх до уваги, оскільки цей лист не стосується напівпричепа-самоскида марки Polkon модель NT192,  2007 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1   , щодо якого відмовлено у застосуванні преференційного тарифу, а стосується інших товарів, зокрема: ,,сідельний тягач DAF XF105.410, № шасі НОМЕР_2 ”; ,,комбайн зерновий Class Lexion 450, серійний номер № 45404459, в комплексі з жниваркою зернозбиральною”; ,,вантажний автомобіль Mersedes-Benz BA7”, № шасі НОМЕР_3 ”, ,,комбайн зерновий John Deer 96601 WTS, серійний номер № Z09660A078032”; ,,екскаватор JCB JS 220 LC, серійний номер № НОМЕР_4 ”, тобто інших товарів, що експортувалися Компанією ,,AUTOSCOUT 24 S.R.O. ”.

Колегія суддів відхиляє покликання відповідача на інформацію Департаменту адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Державної фіскальної служби України, згідно з якою доведено митним органам лист уповноваженого органу Польщі від 10 жовтня 2019 року щодо не підтвердження преференційного походження товарів транспортних засобів, зазначених у сертифікатах з перевезення товару EUR.1, які видані експортерові AUTOSCOUT 24 S.R.O. (Rybna 716/24, Stare Mesto, 11000, Praha, CZ), відповідно до Протоколу І ,,Щодо визначення концепції ,,товарів, що походять з певної країни” і методів адміністративного співробітництва” (далі - Протокол І) до Угоди про асоціацію між Україною з однієї сторони, та Європейським Союзом, європейським співтовариством з атомної енергії та їхніми державами- членами, з іншої сторони (далі-Угода).
Так, вказані у ньому обставини не згадуються в переліку випадків обґрунтованих сумнівів щодо достовірності документів про походження товару, зазначених у листі ДФС України від 03 березня 2017 року №5466/7/99-99-19-03-17  Про здійснення верифікації (перевірки достовірності) документів про походження товару з країн Європейського Союзу.

Крім того, у випадку, наведеному у листі уповноваженого органу Польщі від 10 жовтня 2019 року при декларуванні товарів, на підтвердження преференційного походження товару декларантом було подано сертифікат з перевезення товару EUR.1, разом з тим, за митною декларацією № UA204130/2019/300003 від 09 грудня 2019 року, що є предметом розгляду у цій справі, походження товару підтверджується декларацією-інвойсом від 06.12.2019 № 191206.1-ASC/MOV, виданою експортером AUTO SCOUT 24 S.R.O.

При цьому, зауважень щодо форми та змісту, наданої ПП ,,Мовіан” декларації-інвойс від 06.12.2019 № 191206.1-ASC/MOV, вимогам Протоколу І чи його достовірності, в митного органу не виникало.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що до декларації декларантом додано: рахунок-фактура (інвойс) від 06.12.2019 № 191206.1-ASC/MOV; міжнародну товарно-транспортну накладну Б/Н від 06 грудня 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №18396/19 від 06 грудня 2019 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №07/19-А24 від 25 липня 2019 року; копію митної декларації країни відправлення.

Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи, проаналізувавши вказані документи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу щодо застосування преференційного режиму на напівпричеп-самоскид марки Polkon, модель NT192,  2007 року виготовлення, VIN: НОМЕР_1   , а тому відсутні підстави щодо прийняття оскарженої картки відмови, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є підставними і підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. Тому апеляційна скарга щодо скасування рішення суду першої інстанції в частині в частині визнання протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204130/2019/00001 від 09.12.2019 року задоволенню не підлягає. 

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача відновити для ПП ,,Мовіан” застосування преференцій для товару, що був оформлений згідно з митною декларацією від 09 грудня 2019 року №UA204130/2019/300014, колегія суддів зазначає, що застосування преференцій, зокрема відновлення або скасування режиму вільної торгівлі тощо, законодавцем відповідно до частини 1статті 7 Митного кодексу України віднесено до компетенції Держмитслужби.

Крім того, статтею 257 МК України встановлена відповідна процедура декларування, яка передбачає подання декларантом митних декларацій та внесення в них відповідних відомостей та змін, їх відкликання.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року справа № 803/1208/17.

Крім того, предметом розгляду у цій справі є правомірність винесення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09 грудня 2019 року №UA204130/2019/00001, якою відповідачем відмовлено ПП ,,Мовіан” в прийнятті митної декларації № UA204130/2019/300003 від 09 грудня 2019 року, в той час, як позивач просить суд зобов`язати Поліську митницю Держмитслужби відновити для позивача застосування преференцій для товару, що було оформлено згідно митної декларації від 09 грудня 2019 року№UA204130/2019/300014, оформлення якої не є предметом розгляду даної справи.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки,  а тому дійшов помилкового висновку щодо обґрунтованості заявленої позовної вимоги та її задоволення. 

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до  ч.1 ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, а тому дійшов помилкового висновку  щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача відновити для ПП ,,Мовіан” застосування преференцій для товару, що був оформлений згідно з митною декларацією від 09 грудня 2019 року №UA204130/2019/300014.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення вказаних позовних вимог та ухвалити в цій частині  нове рішення, яким відмовити у задоволенні зазначених позовних вимог. 

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
 
Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 2 ч. 1 ст.315, ст. ст. 317, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби  задовольнити частково.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року  у справі № 140/4089/20 в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Поліської митниці Держмитслужби відновити для ПП ,,Мовіан” режим вільної торгівлі (преференційний режим) до товару, що було оформлено згідно митної декларації від 09.12.2019 року № UA204130/2019/300014 – скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.  
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених частиною четвертою  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
У зв`язку з перебуванням судді Довгополова О.М. у відпустці з 9 по 11 грудня включно постанова в повному обсязі складена 14 грудня 2019 року.