П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6679/20	

Категорія: 112010200          Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 19.08.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                     – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області про: 
-          визнання дій ГУПФ України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви від 11 червня 2020 року на підставі довідок Одеського апеляційного суду №171/20 від 06 квітня 2020 року, та №06-21/243/2020 від 04 березня 2020 року - протиправними; 
-          скасування рішення ГУПФ України в Одеській області №951370835583 від 11 червня 2020 року про відмову у проведенні перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів"; 
-          зобов`язання ГУПФ України в Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за період з 01 січня 2020 року по 18 лютого 2020 року, на підставі довідки Одеського апеляційного суду №171/20 від 06 квітня 2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 64 163,55 грн. (шістдесят чотири тисячі сто шістдесят три гривні 55 коп.) з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці; 
-          зобов`язання ГУПФ України в Одеської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 19 лютого 2020 року, на підставі довідки Одеського апеляційного суду №06-21/243/2020 від 04 березня 2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 243 043,75 грн. (двісті сорок три тисячі сорок три гривні 75 коп.) з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді в у відставці. 
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що враховуючи рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, судді України, які перебувають у відставці, мають беззаперечне право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання залежно від зміни розміру складових суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді. Оскільки з 01 січня 2020 року змінились складові суддівської винагороди, то виникли правові підстави для проведення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проте відповідачем протиправно відмовлено йому у здійсненні такого перерахунку.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відсутні правові підставити проводити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видана Одеським апеляційним судом від 06 квітня 2020 року за вих. №171/20 станом на 01 січня 2020 року по зверненню від 11 червня 2020 року та зважаючи на те, що після 18 лютого 2020 року розмір складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді не змінювався, відсутні підстави проведення перерахунку пенсії на підставі заяви від 11 червня 2020 року, починаючи з 01 січня 2020 року. Окрім того, відповідач зазначає, що довідку від 06 квітня 2020 року за вих. №171/20 безпідставно надано з застосуванням регіонального коефіцієнту до базового розміру посадового окладу, оскільки відповідно п.1-3 ч.4 ст. 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VІІІ від 02 червня 2016 року (далі Закон №1402-VІІІ) він застосовується до базового розміру посадового окладу судді якщо суддя здійснює правосуддя у судді.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ГУПФ України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ України в Одеській області №951370835583 від 11 червня 2020 року про відмову у проведенні перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів".
Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за період з 01 січня 2020 року по 18 лютого 2020 року, на підставі довідки Одеського апеляційного суду №171/20 від 06 квітня 2020 року без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці та з 19 лютого 2020 року, на підставі довідки Одеського апеляційного суду №06-21/243/2020 від 04 березня 2020 року з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Стягнуто з ГУПФ України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що з 19 лютого 2020 року не відбулось зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а тому відсутні підстави для проведення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та для скасування оскаржуваного рішення пенсійного органу;
-          судом першої інстанції не було враховано, що довідка безпідставно надана з завищенням посадового окладу, чим порушено норми матеріального права, оскільки відсутні законні підстави для проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Одеського апеляційного суду №06-21/243/2020 від 04 березня 2020 року з застосуванням регіонального коефіцієнту до базового розміру посадового окладу;
-          перерахунок, який просить здійснити позивач з 01 січня 2020 року, обумовлений ухваленням Конституційним Судом України Рішення №2-р/2020. З урахуванням наведеного, саме з 19 лютого 2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 2-р/2020 у позивача виникло б право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-УІІІ.
У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу вказується, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є суддею Апеляційного суду Одеської області (на теперішній час Одеський апеляційний суд) у відставці та перебуває на обліку у ГУПФ України в Одеській області та отримує довічне грошове утримання суддів у відставці відповідно до Закону №1402-VІІІ.
На підставі наданих довідки Одеського апеляційного суду №171/20 від 06 квітня 2020 року суддівська виногрона, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає з 01 січня 2020 року – 64 163,55 грн., та довідки Одеського апеляційного суду №06-21/243/2020 від 04 березня 2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці 19 лютого 2020 року – 243 043,75грн.
11 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ України в Одеській області із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Одеського апеляційного суду №171/20 від 06 квітня 2020 року та №06-21/243/2020 від 04 березня 2020 року.
Рішенням №951370835583 від 11 червня 2020 року Відділ з питань перерахунків пенсій №13 управління застосування пенсійного законодавства ГУПФ України в Одеській області відмовив у проведенні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із його заявою від 11 червня 2020 року, оскільки відсутній порядок проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду від 18 лютого 2020 року №2-р/2020.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що після визнання неконституційними положень п.25 р.XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII позивач, як суддя у відставці, набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди на підставі довідок Одеського апеляційного суду.
Також, суду першої інстанції зазначив, що положення щодо застосування максимального розміру пенсії або щомісячного довічного грошового утримання визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.
Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст.ст. 135, 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №1402-VIII, Рішенню Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020.
Відповідно ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст.ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Згідно ч.1 ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.
Пунктом 4 ч.5 ст. 126 Конституції України встановлено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.
Закон №1402-VIII визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Відповідно до п.2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі Закон №2453-VI), крім положень, зазначених у п.п.7, 23, 25, 36 цього розділу.
Згідно із ч.1 ст. 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Відповідно до ч.2 ст. 142 Закону №1402-VIII, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Частинами 3, 4 та 5 ст. 142 Закону №1402-VIII передбачено, що щомісячне грошове утримання судді у відставці виплачується у відсотковому співвідношенні від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до ч.3 ст. 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:
1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Так, п.22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.
Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до п.23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".
Законом України від 16 жовтня 2019 року № 193-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07 листопада 2019 року, було виключено зазначені вище п.п.22, 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII.
Відповідно до п.24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у п.23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:
а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.
Отже, з 19 лютого 2020 року дня, наступного за днем ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Судова колегія погоджується із посиланням суду першої інстанції на правовий висновок Верховного Суду, який викладений, зокрема у постановах від 06 березня 2019 року у справі №638/12586/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі №200/3958/19-а, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності законних підстав для здійснення перерахунку та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за період з 01 січня 2020 року по 18 лютого 2020 року, на підставі довідки Одеського апеляційного суду №171/20 від 06 квітня 2020 року є необґрунтованими.
Також, судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо відсутності з 19 лютого 2020 року факту зміни складових суддівської винагороди судді, якій працює на відповідній посаді, з огляду на таке.
Набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке визнано неконституційним, а тому такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону.
Таким чином, з 19 лютого 2020 року у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII, оскільки фактично відбулась зміна, по відношенню до позивача, розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, що є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.
При цьому, судова колегія зазначає, що з 01 січня 2020 року розмір посадового окладу для судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та оскільки з 19 лютого 2020 року втратили чинність обмеження, встановлені п.25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Одеського апеляційного суду №06-21/243/2020 від 04 березня 2020 року та №171/20 від 06 квітня 2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
При цьому, судова колегія зазначає, що висновки суду першої інстанції в цій справі, з якими погоджується і апеляційний суд, відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові цього суду від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20 (Пз/9901/5/20), яка набрала законної сили 07 серпня 2020 року.
Також судова колегія не приймає доводи апеляційної скарги щодо відсутності порядку проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, оскільки такий порядок встановлений безпосередньо ст. 142 Закону №1402-VIII.
За таких обставин, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.