ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/1415/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Львова Б. Ю. (головуючий), Булгакової І. В. і Колос І. Б.,
за участю секретаря судового засідання Крапивної А. М.,
представників учасників справи:
позивача - приватного акціонерного товариства "Уніс-Центр" (далі - Товариство) - Гуцола Р. І., 
відповідача - Антимонопольного комітету України (далі - АМК) -  Данилова К. О.,
Офісу Генерального прокурора (далі - Прокуратура) - Гребенюк В. І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги АМК та Прокуратури
на рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020   
за заявою Товариства
про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2018 за нововиявленими обставинами 
зі справи № 910/1415/18
за позовом Товариства до АМК, за участю Прокуратури,
про визнання недійсним і скасування рішення від 28.12.2017 № 747-р,
з оголошенням у судовому засіданні 08.12.2020 перерви до 22.12.2020.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним та скасування рішення АМК від 28.12.2017 № 747-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі № 143-26.13/120-17 (далі - Рішення АМК).
1.2. Позовна заява мотивована необґрунтованістю, неправомірністю Рішення АМК та прийняттям його з порушенням норм матеріального і процесуального права, а також недоведенням обставин, які мають значення для справи і які в Рішенні АМК визнано встановленими.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
2.1. Рішенням господарського суду міста Києва від 26.06.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019, у задоволенні позову Товариства відмовлено.
2.2. Постановою Верховного Суду від 19.03.2019 рішення місцевого суду від 26.06.2018 та постанову апеляційного господарського суду від 15.01.2019 залишено без змін, а касаційну скаргу Товариства - без задоволення.
2.3. У квітні 2019 року до суду першої інстанції від Товариства надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення місцевого суду зі справи              № 910/1415/18 з проханням скасувати назване рішення місцевого суду від 26.06.2018 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства задовольнити.
В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що Рішення АМК прийнято в результаті розгляду справи АМК № 143-26.13/120-17, яка була відкрита за зверненням старшого слідчого групи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) детектива Халявки В. В.
При цьому Рішення АМК ґрунтується виключно на доказах і документах, у тому числі процесуальних, отриманих від НАБУ. Водночас кримінальне провадження від 25.10.2013 № 32013110110000482 (далі - Кримінальне провадження) знаходиться на стадії відкриття матеріалів досудового розслідування.
Ознайомившись з матеріалами Кримінального провадження, підозрюваний                 ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про відвід прокурора - начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України Козачини С. С. та детектива Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів НАБУ Халявки В. В., які здійснюють досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. 
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.03.2019 у справі № 760/1996/19 зазначену заяву задоволено та відведено детектива Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів НАБУ Халявку В. В. і прокурора - начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України Козачину С. С. від участі у здійсненні досудового розслідування у Кримінальному провадженні.
Заявник вважає, що зазначена обставина є нововиявленою, оскільки вона існувала на час розгляду справи та на момент звернення до суду, така обставина не була і не могла бути відома заявнику на час розгляду справи, така обставина є істотною, оскільки вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду.
2.4. Рішенням господарського суду міста Києва від 28.05.2019, залишеним без змін  постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020, заяву Товариства про перегляд судового рішення зі справи за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2018 у справі № 910/1415/18 скасовано та прийнято нове рішення про: визнання недійсним і скасування пунктів 1, 3 Рішення АМК у частині вчинення Товариством порушення та пункт 4 Рішення АМК; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
2.5. Рішення місцевого та апеляційного господарських судів мотивовано тим, що упередженість детектива НАБУ Халявки В. В. у здійсненні досудового розслідування у Кримінальному провадженні та прокурора Козачини С.С., що встановлено в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.03.2019 у справі №760/1996/19, є нововиявленими обставинами у справі господарського суду міста Києва № 910/1415/18, у зв`язку з чим місцевий та апеляційний господарські суди дійшли висновку, що доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, про неповне з`ясування АМК обставин справи та недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, є обґрунтованими і не спростованими АМК.
3. Короткий зміст вимог касаційних скарг
АМК та Прокуратура, кожний окремо, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять суд касаційної інстанції рішення місцевого і постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства про перегляд за нововиявленими обставинами рішення місцевого суду від 26.06.2018 зі справи.
4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4.1. Доводи АМК
4.1.1. Апеляційним судом не були враховані висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 18.05.2020 у справі № 904/8052/16, від 12.05.2020 у справі                   № 910/206/17, від 20.01.2020 у справі № 910/4474/17, від 14.01.2020 у справі                         № 925/473/17, від 13.11.2018 у справі № 903/1297/14, від 14.01.2020 у справі                        № 909/1056/15, від 14.07.2020 у справі № 910/2923/15-г, від 15.01.2020 у справі                  № 916/24/17 щодо застосування статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); від 15.04.2018 у справі № 5017/2615/2012 щодо застосування статті 81 ГПК України в частині витребування матеріалів кримінального провадження; від 20.03.2018 у справі № 907/233/16, від 28.02.2018 у справі № 910/28569/15, від 19.03.2019 у справі № 910/1415/18, від 04.06.2019 у справі № 910/2639/18 щодо застосування статті 41 Закону України від 11.01.2001 № 2210-III «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон № 2210) та статті 21 Закону України від 26.11.1993 № 3659-XII «Про Антимонопольний комітет України» (далі - Закон № 3659), відповідно до яких органи АМК мають право використовувати матеріали кримінальних проваджень до винесення обвинувального або виправдувального вироку.
4.1.2. Неправильно застосуванні: стаття 75 ГПК України щодо відсутності преюдиціального характеру інших видів судових рішень у кримінальній справі крім обвинувального вироку; стаття 77 ГПК України щодо визначення поняття порушення порядку отримання доказів для визнання їх неналежними та статті 19 Закону № 3659 щодо переважного застосування законодавства про захист економічної конкуренції перед іншими нормами під час виконання органами АМК повноважень щодо розслідування справ.
4.2. Доводи Прокурора 
4.2.1. Всі докази, отримані від НАБУ, які надали можливість встановити наявність порушення Товариством законодавства про захист економічної конкуренції, є належними, допустимими, достовірними та достатніми як у справі АМК, так і для суду у відповідності до вимог статей 76-79 ГПК України.     
4.2.2. Зважаючи на те, що слідчого у Кримінальному провадженні - детектива НАБУ Халявку В. В. та старшого групи прокурорів Козачину С. С. відведено 22.03.2019 лише від здійснення досудового розслідування та вже після фактичного завершення досудового розслідування, порядок отримання доказів на час їх збирання не порушено.
4.2.3. Місцевим та апеляційним господарськими судами не враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду: від 18.05.2020 у справі № 904/8052/16, відповідно до яких дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів у вирішенні спору по суті; від 20.03.2018 у справі № 907/233/16, від 28.02.2018 у справі № 910/28569/15, від 06.04.2019 у справі № 910/2639/18 щодо застосування статті 41 Закону № 2210 та статті 21 Закону № 3659, якими передбачено повноваження органів АМК на використання матеріалів кримінальних проваджень до винесення у них кінцевого судового рішення. 
4.2.4. Суд першої інстанції у рішенні від 28.05.2019 зі справи в порушення приписів статті 320 ГПК України фактично підміняє підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, якої, по-перше, не існувало на час прийняття рішення місцевим судом, а по-друге, вона не є істотною, оскільки з огляду на приписи статей 84, 86, 89, 93, 96 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) жодним чином не впливає на допустимість доказів.       
4.2.5. У порушення вимог статті 77 ГПК України попередні судові інстанції в оскаржуваних рішеннях дійшли висновку про недопустимість доказів, переданих АМК НАБУ, за відсутності підстав, передбачених вказаною нормою.
4.3. Доводи інших учасників справи 
Відзиви на касаційні скарги не надходили.  
5. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
5.1. В ухвалі Солом`янського районного суду міста Києва від 22.03.2019 у справі                   № 760/1996/19 слідчим суддею встановлено, зокрема, що в Кримінальному провадженні брав участь старший групи, прокурор відділу прокуратури Миколаївської області Халявка В. В., якому було доручено керувати діями інших прокурорів і який у подальшому став старшим групи детективів НАБУ, та керував діями такої групи під час розслідування Кримінального провадження НАБУ, і це дозволило дійти висновку про неможливість поєднання в одному кримінальному провадженні однією особою реалізації повноважень щодо здійснення досудового розслідування та процесуального керівництва, а тому унеможливлюють в подальшому участь детектива НАБУ Халявки В. В. у здійсненні досудового розслідування.
У свою чергу прокурор Козачина С. С., повністю ігноруючи дії, спрямовані на усунення упередженої особи від виконання функцій слідчого, та вимоги частини другої статті 36 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України), згідно з якою прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, не виконує завдання норми КПК України, які стоять перед ними під час досудового слідства та закріплені в статті 2 КПК України, а тому, оцінюючи доводи, якими обґрунтовується заява про відвід, а також ті, на які звернули увагу заявник та адвокат в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником та адвокатом доведено існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви зі сторони заявника в неупередженості прокурора, який також у даному кримінальному провадженні підлягає відводу;
- упередженість детектива НАБУ Халявки В. В. у здійсненні досудового розслідування в Кримінальному провадженні та прокурора Козачини С. С., що встановлено в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.03.2019 у справі № 760/1996/19, є нововиявленими обставинами в господарській справі № 910/1415/18.
5.2. Рішенням АМК: 
визнано, що Товариство і товариство з обмеженою відповідальністю «Арстрейд» (далі - ТОВ «Арстрейд») вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю апаратури електричної низьковольтної «(загальноблочний щит постійного струму - 1 од.; код ДК 016-97)» [оголошення про проведення процедури закупівлі № 135452, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 26.03.2012             № 37 (639)], проведених відокремленим підрозділом «Южно-Українська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - АЕС; пункт 1);
визнано, що строк давності притягнення до відповідальності за порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 2210 сплив (пункт 2); 
визнано, що Товариство і ТОВ «Арстрейд» вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю вузлів апаратури електророзподільної та контрольної (щити КТПСН) [оголошення про проведення процедури закупівлі № 307587, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 29.10.2012  № 123 (725)], проведених АЕС (пункт 3);
за вчинення зазначеного порушення на Товариство і ТОВ «Арстрейд» накладено штраф у розмірі по 339 999 грн. (пункт 4, 5).
5.3. Товариство, обґрунтовуючи заявлені вимоги, посилалося, зокрема, на те, що Рішення АМК базується не на фактах, а на припущеннях, оскільки АМК у Рішенні АМК посилається на інформацію, яку було отримано НАБУ в ході проведення слідчих дій в межах Кримінального провадження, які є недопустимими доказами;
АМК при розгляді справи № 143-26.13/120-17 керувався та оцінював докази у Кримінальному провадженні, отримані від детектива Халявки В. В., не вчиняв дій, спрямованих на перевірку таких доказів іншими документами, поясненнями чи матеріалами;
пов`язаність Товариства і TОB «Арстрейд» через ОСОБА_1 та інших осіб; їх контроль Лисенком Д. В.;  їх спільна підготовка до участі у торгах; спільність інтересів учасників торгів тощо - встановлені АМК на підставі інформації, наданої старшим слідчої групи у кримінальному провадженні - детективом Національного бюро Першого відділу детективів Третього підрозділу детективів Халявкою В. В. (зокрема показань ОСОБА_2 , змістом СМС-повідомлень з вилученого у ОСОБА_3 мобільного телефона та зовнішнього накопичувана інформації Seagate, на якому містився електронний файл з прибутками та видатками, у тому числі пов`язаних з діяльністю ТОВ «Арстрейд» і Товариства; виписками з особових рахунків AT «Златобанк» у період з 30.05.2013 до 18.09.2013, з яких вбачається надання Товариством ТОВ «Арстрейд» поворотної фінансової допомоги загальною сумою 1 717 577 грн., показаннями ОСОБА_4 , директора ТОВ «Арстрейд» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , висновком за результатами судово-економічної експертизи, згідно з яким різниця між вартістю поставленого ТОВ «Арстрейд» на адресу НАЕК «Енергоатом» обладнання та вартістю такого обладнання на території України, визначеної у висновку судово-товарознавчої експертизи, складає 2 379 000 грн.), свідчить про те, що АМК при розгляді справи                         № 143-26.13/120-17 належним чином не здійснював самостійного розслідування, а визнав встановленими обставини, повідомлені детективом Халявкою В. В., що з огляду на нововиявлені обставини свідчить про неповне з`ясування АМК обставин справи та недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими.
6. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
ГПК України:
частина перша статті 13:
- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; 
частина перша статті 73:
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;
частина перша статті 74:
- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;
частина перша статті 76:
- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; 
стаття 77:
- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування;
- докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;
стаття 79:
- наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування;
- питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання;
стаття 86:
- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;
- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;
- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);
пункт 3 частини першої статті 308: 
- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
частина перша статті 311:
- суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права;
частина перша та пункт 2 частини другої, частина п`ята статті 320: 
- рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами;
- підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є  істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
- при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
7.1. Товариство в якості нововиявленої обставини у даній справі посилається на нібито встановлену ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.03.2019 у справі № 760/1996/19 упередженість детектива НАБУ Халявки В. В. у здійсненні досудового розслідування в Кримінальному провадженні і прокурора Козачини С. С. та їх відведення від участі у здійсненні досудового розслідування у Кримінальному провадженні, про що заявникові не було відомо на час прийняття рішення місцевим судом від 26.06.2018 з даної справи по суті, тоді як Рішення АМК ґрунтується на зібраних детективом НАБУ Халявкою В. В. доказах, наданих АМК.
7.2. Попередні судові інстанції при ухваленні рішення та постанови в даній справі виходили з того, що вищезазначені обставини: 
- існували на час прийняття рішення у цій справі;
- не були встановлені судом при розгляді цієї справи;
- не були і не могли бути відомі Товариству на час розгляду справи, оскільки стали відомі лише після відкриття матеріалів досудового розслідування в Кримінальному провадженні від 25.10.2013;
- є істотними, оскільки впливають на суть справи та винесене рішення і можуть потягнути за собою скасування рішення суду та винесення іншого рішення, тобто є такими, що ставлять під сумнів або спростовують висновки суду, покладені в основу прийнятого судового рішення.      
7.3. Відповідно до частини першої статті 320 ГПК України  рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи.
Таким чином, перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ГПК України, та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених ГПК України. 
7.4. Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.
До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.
Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення ніж те, яке було прийняте).
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.
7.5. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Згідно з частиною п`ятою статті 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, тобто те, по відношенню до чого позивач просить у суду захисту. Разом з тим підстава позову - це ті фактичні обставини, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги. Фактичні обставини, викладені позивачем в позовній заяві, згодом в процесі розгляду справи набувають форму доказів, які можуть оскаржуватися відповідачем. Підставою позову виступають також і правові норми, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог. 
Окрім того, під час вирішення питань щодо правової природи юридичних фактів як нововиявлених обставин та їх істотності необхідно керуватися правилами статті 86 ГПК України.
7.6. Водночас наведений в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 22.03.2019 у справі № 760/1996/19 висновок свідчить про унеможливлення участі детектива Халявки В. В. у здійсненні досудового розслідування лише на майбутнє. 
Фактів викривлення ним фактичних обставин справи або одержання доказів з порушенням існуючих процедур чи протиправного впливу на свідків, або вчинення інших подібних дій з неправомірним використанням посадового становища не встановлено. 
Процесуальне становище Халявки В. В. у Кримінальному провадженні не приховувалося і не потребувало проходження спеціальної процедури (зокрема судової) для його визначення. 
Матеріали справи не містять обставин, які перешкоджали б наданню процесуальної оцінки можливому впливу процесуального становища Халявки В. В. на зібрані докази (їх належність та допустимість) під час первісного розгляду даної справи. 
Тексти судових рішень, що оскаржуються, не містять відомостей щодо неналежності (недопустимості) зібраних раніше доказів.    
Отже, обставини, наведені в заяві позивача про перегляд первісного судового рішення, не є нововиявленими в розумінні процесуального закону та, відповідно, не впливають на юридичну оцінку фактичних обставин даної справи. 
7.7. Враховуючи те, що попередніми судовими інстанціями зроблено помилкові висновки про те, що обставини, якими позивач обґрунтував свою заяву, є нововиявленими, Суд вважає за необхідне скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні згаданої заяви позивача.
8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
8.1. З огляду на викладене, Суд дійшов висновку про необхідність задоволення касаційних скарг.
8.2. Рішення місцевого та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства про перегляд за нововиявленими обставинами рішення місцевого суду від 26.06.2018 зі справи № 910/1415/18.
9. Судові витрати
У зв`язку із скасуванням прийнятих місцевим та апеляційним господарськими судами рішень за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та прийняттям касаційним судом нового рішення - судові витрати покладаються на Товариство. 
Керуючись статтями 129, 308, 311, 315 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Антимонопольного комітету України та Офісу Генерального прокурора задовольнити.
2. Рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 у справі № 910/1415/18 скасувати.
3. Прийняти нове рішення.
4. Відмовити в задоволенні заяви приватного акціонерного товариства «Уніс-Центр» про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2018 за нововиявленими обставинами зі справи № 910/1415/18. 
5. Рішення господарського суду міста Києва від 26.06.2018 у справі № 910/1415/18 залишити в силі.
6. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Уніс-Центр» на користь Антимонопольного комітету України 3 964 (три тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та  5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. судового збору за подання касаційної скарги.
7. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Уніс-Центр» на користь Офісу Генерального прокурора 3 964 (три тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги 5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. судового збору за подання касаційної скарги.
Видачу відповідних наказів доручити господарському суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                Б. Львов
Суддя                                                                                                              І. Булгакова
Суддя                                                                                                              І. Колос