КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
30 жовтня 2020 року                                                                                          м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                  Васильєва М.А., 
за участю:
потерпілого                                                                                                   ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу та клопотання потерпілого ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року, якою 
ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., стягнуто судовий збір в сумі 420, 40 грн. на користь держави, 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_2 визнана винуватою в тому, що 29 січня 2020 року, року о 18 год. 55 хв., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Києві на перехресті вул. Антоновича та вул. Жилянської, не була уважна не стежила за дорожньою обстановкою, під час ліворуч в напрямку стрілки зеленого кольору, виставленої на рівні червоного сигналу світлофора, не надала перевагу в русі пішоходу ОСОБА_1 , який переходив проїзну частину на зелений дозволяючий сигнал світлофору та здійснила на нього наїзд. Внаслідок чого автомобіль «Хонда» отримав пошкодження, а пішохід тілесні ушкодження. Своїми діями порушила вимоги п. 2.3 б),                       п.16.9 ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову, направити справу на доопрацювання до УПП у м. Києві для вирішення питання наявності в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення.
Окремо потерпілим також подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому поважність причини пропуску строку потерпілий обґрунтовує тим, що 2 липня 2020 року суддею Київського апеляційного суду Кепкал Л.І. було винесено постанову про повернення його апеляційної скарги у зв`язку із відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Дану постанову він отримав                        13 липня 2020 року о 17:41, про що свідчить реєстр поштових відправлень, який підтверджується фотознімком треку поштового відправлення, долученого до апеляційної скарги, та копією конверту, в якому йому було відправлено постанову про повернення апеляційної скарги з реєстраційним поштовим номером відправлення, а також саму постанову Київського апеляційного суду.
На переконання потерпілого, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, є поважними, у зв`язку з чим строк підлягає поновленню. 
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_1 вказав про те, що  він є потерпілим, тривалий час лікувався після ДТП та не займався юридичною частиною цієї події. Отримав вперше постанову суду першої інстанції значно пізніше її винесення, адже постанова винесена 28 квітня 2020 року, а отримана  ним лише 12 червня 2020 року, і тільки тоді дізнався про порушення свого права.  У поспіху при зборі документів та подачі апеляційної скарги  він не додав клопотання про поновлення строку. Проте оскаржив постанову у справі про адміністративне правопорушення протягом 10 днів з моменту отримання рішення. Отримав постанову суду про повернення апеляційної скарги 13 липня 2020 року та вже 14 липня 2020 року подав апеляційну скаргу із відповідним клопотанням про поновлення процесуального строку.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 зазначає про те, що з мотивувальної частини постанови суду вбачається, що 29 січня 2020 року о 18.55 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Хонда» реєстраційний номер НОМЕР_1 в місті Києві на перехресті вулиць Антоновича та Жилянської, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, під час повороту ліворуч в напрямку стрілки зеленого кольору не надала переваги у русі пішоходу ОСОБА_1 , який переходив проїзну частину на зелений дозволяючий сигнал світлофору та здійснила на нього наїзд. Внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження, а пішохід - тілесні ушкодження. Однак, які саме потерпілий отримав тілесні ушкодження, ні працівникам патрульної поліції міста Києва, ні суду цікаво не було.
Як наголошує потерпілий, з 29 січня 2020 року по 25 березня 2020 року він проходив лікування, включаючи стаціонарне, пов`язане з отриманими тілесними ушкодженнями у  результаті наїзду на нього громадянки ОСОБА_3 . Наразі він має проблеми з оком, тому продовжує лікування.
На переконання апелянта, працівники поліції не зібрали в достатній мірі всі матеріали справи, не дослідили його медичні документи, не провели експертизу, та не встановили ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. При цьому, зважаючи на характеристику, локалізацію та тривалість лікування, у нього є всі підстави вважати, що завдані йому тілесні ушкодження належать до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. В свою чергу це є підставою для притягнення громадянки ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.
 
В судове засідання 30 жовтня 2020 року ОСОБА_2 не з`явилась, про розгляд справи в суді апеляційної інстанції повідомлена у встановленому законом порядку (ас. 91-92).
 
Перевіряючи доводи клопотання про поновлення строку, вважаю, що вони є обґрунтованими.
 
Так статтею 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
 
Відповідно до матеріалів справи потерпілий ОСОБА_1 до суду першої інстанції не викликався. 
 
В суді апеляційної інстанції встановлено, що копію постанови від 28 квітня 2020 року  ОСОБА_1 отримав лише 12 червня 2020 року (ас. 36). 
 
22 червня 2020 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга з додатками (ас. 39-52), яка постановою Київського апеляційного суду від 2 липня 2020 року повернута ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження та за відсутності клопотання про поновлення такого строку (ас. 55-56).
 
Копію постанови апеляційного суду ОСОБА_1 отримав 13 липня 202 року (ас. 75), а 14 липня 2020 року ним подана повторно апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
 
З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
 
На початку апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить апеляційне провадження за його апеляційною скаргою закрити у зв`язку з відмовою від поданої апеляційної скарги, так як на разі не підтримує апеляційну скаргу та відмовляється від неї (ас. 93).  
 
Враховуючи, що відмова потерпілого ОСОБА_1 підтримувати апеляційну скаргу є його  правом та не суперечить чинному законодавству, апеляційний суд вважає за можливе прийняти відмову потерпілого ОСОБА_1 від апеляційної скарги на постанову місцевого суду.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року.
 
 Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_1 від апеляційної скарги на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

                Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                                      М.А. Васильєва