ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 460/566/19
адміністративне провадження № К/9901/35718/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А.,  Загороднюка А.Г., 
розглянувши в порядку письмового провадження справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1  
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року (головуючий суддя - Махаринець Д.Є.)
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року (головуючий суддя - Довга О.І., судді: Бруновська Н.В., Запотічний І.І.)
у справі №460/566/19
за позовом ОСОБА_1       
до Рівненського апеляційного суду 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.          У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії щодо незарахування до стажу роботи, що дає право на надбавку за вислугу років, стажу роботи на посаді юрисконсульта виробничого автотранспортного об`єднання Ровенської облспоживспілки з 30 вересня 1988 року по 31 липня 1989 року; 
- зобов`язати зарахувати до стажу роботи на посаді судді стаж роботи, що дає право на надбавку за вислугу років, а саме стаж роботи на посаді юрисконсульта виробничого автотранспортного об`єднання Ровенської облспоживспілки з 30 вересня 1988 року по 31 липня 1989 року, що передував призначенню на посаду судді, та нарахувати різницю доплати (10%) за вислугу років з 1 жовтня 2018 року шляхом прийняття відповідного наказу.
2.          В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 5 серпня 2018 року у неї виникло право на зарахування до стажу роботи на посаді судді стаж роботи, що дає право на надбавку за вислугу років, а саме стаж роботи на посаді юрисконсульта виробничого автотранспортного об`єднання Ровенської облспоживспілки у період з 30 вересня 1988 року по 31 липня 1989 року, що передував її призначенні на посаду судді. У зв`язку з чим, 30 січня 2019 року вона звернулася до відповідача щодо зарахування до стажу роботи судді вищевказаного періоду. Проте відповідач відмовив у його зарахуванні. Вважаючи такі дії відповідача протиправними звернулася до суду з вказаним позовом.
3.          Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
4.          Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач звернулася з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
5.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у червні 1988 року позивач отримала вищу юридичну освіту.
6.          У період з 30 вересня 1988 року по 31 липня 1989 року ОСОБА_1 обіймала посаду юрисконсульта виробничого автотранспортного об`єднання Ровенської облспоживспілки.
7.          З 1 серпня 1989 року по 3 березня 1991 року ОСОБА_1 перебувала на посаді стажиста Рівненського районного народного суду. Цей період роботи стажистом (1 рік 7 місяців 3 дні) Наказом голови Рівненського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року № 10 зараховано до стажу роботи судді, що дає право на доплату за вислугу років.
8.          У період з 4 березня 1991 року по 18 лютого 1992 року позивач виконувала обов`язки народного судді Рівненського районного народного суду, що підтверджується відповідно Наказом начальника управління юстиції Рівненського облвиконкому №11-К від 26 лютого 1991 року.
9.          Рішенням Рівненської обласної ради народних депутатів від 18 лютого 1992 року №126 позивача було обрано народним суддею Рівненського районного народного суду.
10.          30 січня 2019 року позивач звернулась до відповідача щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді, який дає право на доплату за вислугу років періоду роботи на посаді юрисконсульта виробничого автотранспортного об`єднання Ровенської облспоживспілки з 30 вересня 1988 року по 31 липня 1989 року.
11.          За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 листом від 28 лютого 2019 року повідомлено про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на доплату за вислугу років, стажу професійної діяльності, що перевищує 2 роки. Період професійної діяльності, що передував призначенню на посаду судді вперше, а саме 2 роки 6 місяців 18 днів, з яких 1 рік 7 місяців 3 дні - стажистом Ровенського районного народного суду та 11 місяців 15 днів - період виконання обов`язків народного судді Рівненського районного народного суду, було зараховано до стажу роботи на посаді судді, що дає право на доплату за вислугу років. 
IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що періоди професійної діяльності за спеціальністю після здобуття вищої освіти, а саме 2 роки 6 місяців 18 днів, позивачу були зараховані до стажу роботи на посаді судді, що дає право на доплату за вислугу років.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
13.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що  не можна зараховувати позивачу період її роботи юрисконсультом, оскільки їй вже зараховано стаж роботи на посаді в.о. судді районного народного суду (11 місяців 15 днів) та стажиста Рівненського районного народного суду (1 рік 7 місяців та 3 дні), оскільки вперше на посаду судді вона була призначена у 1992 році.
14.          Такий висновок суду, на думку скаржника, суперечить положенням частини другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції від 12 липня 2018 року, Закону СРСР від 4 серпня 1989 року №328-I «Про статус суддів СРСР», Закону України «Про статус суддів» №2862-XII, який діяв на момент призначення її на посаду в.о. судді вперше, однак цих вимог закону, суд не врахував і не навів.
15.          Абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону №2862-XII передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання зараховується робота на посадах суддів судів України, а також час роботи на посадах, зокрема у судах колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР.
16.          Скаржник наголошує, що у цей спірний період вона обіймала штатну посаду судді Ровенського районного народного суду і здійснювала правосуддя на професійній основі та Іменем Держави УРСР ухвалювала вироки та судові рішення, що свідчить про те, що призначення на посаду судді вперше відбулося у 1991 році, а не у 1992 році, як зазначає відповідач. На цей час сукупний стаж роботи після здобуття вищої освіти у галузі права складав 2 роки 5 місяців 4 дні (з 30 вересня 1988 по 26.02.1991 року), що давав право на зайняття посади судді.
17.          У касаційній скарзі позивач посилається на те, що період роботи на посаді в.о. судді не може зараховуватися для обрахунку періоду роботи в галузі права, що дає право на надбавку за вислугу років відповідно до частини другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки цей період роботи у 2006 році був зарахований до стажу роботи, що дає право на відставку судді.
18.          Наказом голови суду від 10 грудня 2018 року було зараховано до стажу роботи судді, що дає право на доплату за вислугу років, період роботи стажистом Рівненського районного народного суду (1 рік 7 місяців 3 дні), а тому відповідач зобов`язаний зарахувати додатково ще 4 місяці 28 днів до стажу судді як мінімально визначеного стажу в галузі права (2 роки).
19.          У відзиві на касаційну скаргу відповідач просив залишити касаційну скаргу без задоволення.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
20.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке.
21.          Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» внесені зміни до статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №   1402-VIII), яку доповнено частиною другою, відповідно до якої до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена   законом   та надає право для призначення на посаду судді.
22.          Відповідно до абзацу 4 пункту 34 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
23.          Позивача було обрано народним суддею Рівненського районного народного суду рішенням Рівненської обласної ради народних депутатів від 18 лютого 1992 року.
24.          Відповідно до частини першої статті 8 Закону СРСР «Про статус суддів в СРСР» від 4 серпня 1989 року №328-І (далі - Закон №328-І), чинного на час обрання позивача суддею, народним суддею може бути обраний громадянин СРСР, який досяг на день виборів 25 років, має вищу юридичну освіту, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років і склав кваліфікаційний екзамен. 
25.          Спільним листом Вищої ради правосуддя, Верховного Суду, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Ради суддів України, Державної судової адміністрації України, Національної школи суддів України від 5 листопада 2018 року  (5 листопада 2018 року №41783/0/9-18; №2664/0/2-18; №01-6757/18; №9рс-1112/18; №1-22433/18; №02/3878) «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» у зв`язку з численними зверненнями щодо зарахування (перерахунку) стажу роботи на посаді судді, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років, повідомлено, зокрема, що право на зарахування стажу роботи за юридичною спеціальністю два роки мають судді, яких було обрано на посаду суддів вперше згідно з вимогами, встановленими Законом №328-І   на день їх обрання.
26.          Наведене свідчить про наявність у позивача права на зарахування до стажу роботи за юридичною спеціальністю два роки, оскільки ОСОБА_1 було  обрано на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом №328-І, що дає їй право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років.
27.          Наказом голови Рівненського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року на виконання вимог статті 137 Закону №1402-VIII позивачу було зараховано період роботи стажистом Рівненського районного народного суду з 1 серпня 1989 року по 3 березня 1991 року (1 рік 7 місяців 3 дні) до стажу роботи судді, що дає право на доплату за вислугу років.
28.          Рішенням Рівненського міського суду від 25 червня 2004 року у справі №2-7787, визнано період перебування на посаді в.о. судді з 4 березня 1991 року по 18 лютого 1992 року (11 місяців 15 днів) позивачем, виконання обов`язків на посаді судді Рівненського районного народного суду, що дає судді право на відставку та отримання щомісячної надбавки за вислугу років.
29.          На виконання судового рішення, вказаний період виконання з 4 березня 1991 року по 18 лютого 1992 року обов`язків народного судді Рівненського районного народного суду (0 років 11 місяців 15 днів) Наказом в.о. голови Апеляційного суду Рівненської області від 3 березня 2006 року №6 зараховано до стажу роботи позивача   на посаді судді, що дає право на доплату за вислугу років.
30.          Таким чином, період професійної діяльності, що передував призначенню позивача на посаду судді вперше, становить 2 роки 6 місяців 18 днів, що перевищує дворічний строк, встановлений статтею 137 Закону №1402-VIII та статтею 8 Закону №328-І.  
31.          Правова позиція щодо права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додаткових років роботи в галузі права залежно від моменту призначення (обрання) судді на посаду вперше, була висловлена Верховним Судом у рішенні від 22 листопада 2018 року у справі №9901/805/18 та підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2019 року. 
32.          Також і у подальшому Верховний Суд підтримав висловлену раніше правову позицію у цій категорії справ, зокрема у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №200/2951/19-а. 
33.          Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного та обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки періоди професійної діяльності за спеціальністю після здобуття вищої освіти, а саме 2 роки 6 місяців 18 днів, позивачу було зараховано до стажу роботи на посаді судді, що дає право на доплату за вислугу років.
34.          Доводи ОСОБА_1 в касаційній скарзі про те, що призначення її на посаду судді вперше відбулося у 1991 році, оскільки з 4 березня 1991 року вона обіймала штатну посаду судді і здійснювала правосуддя, а не у 1992 році, як зазначає відповідач, є помилковими з огляду на наступне. 
35.          Відповідно до чинного на час обрання позивача суддею діяли норми Закону №328-І. Зокрема статтею 8, яка встановлювала вимоги до громадян СРСР у разі обрання суддів на посаду вперше, передбачалося саме «обрання» народним суддею, а не «призначення» на посаду судді вперше яке відбулося у 1991 році, як вказує скаржниця. 
36.          Згідно з частиною першою статті 10 Закону №328-І народні судді районних (міських) народних судів, судді крайових, обласних і міських судів обираються відповідними вищестоящими Радами народних депутатів. 
37.          Народним суддею Рівненського районного народного суду ОСОБА_1 обрано на підставі рішення Рівненської обласної ради народних депутатів від 18 лютого 1992 року. 
38.          Відтак, право на зарахування стажу роботи за юридичною спеціальністю два роки мають судді, яких було обрано на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом №328-І   на день їх обрання. Отже, відповідачем не було порушено право позивача та зараховано відповідний стаж з урахуванням дати обрання суддею, як того вимагає законодавство про статус суддів, а не виконання обов`язків судді.
39.          Також позивач помилково у касаційній скарзі зазначає що період роботи на посаді виконуючого обов`язки судді не може враховуватися до періоду роботи, що дає право на надбавку за вислугу років відповідно до частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII.
40.          Рішенням Рівненського міського суду від 25 червня 2004 року у справі №2-7787 та наказом в.о. голови Апеляційного суду Рівненської області від 3 березня 2006 року № 6 позивачу було зараховано період виконання з  4 березня 1991 року по 18 лютого 1992 року обов`язків народного судді Рівненського районного народного суду до спеціального стажу, що дає право на отримання щомісячної надбавки за вислугу років. Рішення було ухвалено на підставі статей 43, 44 Закону України «Про статус суддів», чинних на час виникнення спірних правовідносин. Зміна законодавства не може вплинути на вже зарахований стаж роботи у бік зменшення.
41. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
42.          За змістом частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
43.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
44.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року N460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», Верховний Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі №460/566/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді                                                                                                    М.В. Білак
О.А. Губська
А.Г. Загороднюк