ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" грудня 2020 р.                                                                     Справа №926/356/19
м.Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Гриців В.М. (головуюча), Дубник О.П., Якімець Г.Г.
секретар судового засідання Гураль К.О.
з участю прокурорів  Букаловська Л.Є., Пиць М.В.
у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 17 травня 2019 року у справі № 926/356/19 за позовом: керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області до Фізичної особи-підприємця Остапчук Андрій Леонідович про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів в сумі 67 782,40 грн           
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2019 року Керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Фізичної особи - підприємця  Остапчук  Андрій Леонідович, просив суд визнати  недійсними додаткові угоди: № 1 від 04.09.2018, № 2 від 07.09.2018, № 3 від 10.09.2018 до договору про закупівлю № 352 від 27.08.2018, укладені  Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області з Фізичною особою - підприємцем Остапчук  Андрій Леонідович;   стягнути з відповідача на користь Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області 67782,40 грн   безпідставно сплачених коштів.  
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за результатами проведення відкритих торгів щодо закупівлі 348 комплектів учнівських меблів  з очікуваною вартістю 346  893,00грн шляхом застосування переговорної процедури 27.08.2018 Управління освіти та ФОП Остапчук А.Л. уклали договір на постачання продукції №352, за умовами якого відповідач мав поставити Управлінню освіти 348 комплектів  учнівських меблів. В подальшому сторони уклали додаткові угоди  № 1 від 04.09.2018, № 2 від 07.09.2018, № 3 від 10.09.2018 до вказаного договору, якими  збільшено ціну одного комплекту на 22,25% та зменшено на 68  загальну кількість комплектів,  чим порушено  вимоги п.2 ч.4  ст.36 Закону України  «Про публічні закупівлі». Прокурор вказує, що на підставі незаконних додаткових угод до договору  замовник недоотримав  68 комплектів учнівських меблів  та безпідставно сплатив  відповідачу 67 782,40 грн бюджетних коштів.
 Підставами  звернення з позовом в інтересах держави  прокурор називає   наявність загрози порушення економічних інтересів держави внаслідок прийняття комітетом з конкурсних торгів незаконного рішення та укладення оспорюваних додаткових угод,  чим завдано шкоди бюджету у вигляді незаконних витрат, в  той час як уповноважені органи  (Західний офіс Державної аудиторської служби України та Управління освіти) не вжили заходів на усунення порушень  Закону України "Про публічні закупівлі"  та оскарження додаткових угод до договору  закупівлі у судовому порядку. 
Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 17 травня 2019 року у справі №926/356/19 позовну заяву керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області до Фізичної особи-підприємця Остапчук Андрій Леонідович про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів в сумі    67782,40 грн  залишив без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
Суд першої інстанції виходив з того, що прокурор не навів обставин, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання Західним офісом Державної аудиторської служби України або Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області, які є самостійними юридичними особами  з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту своїх інтересів. При цьому суд урахував висновки  Верховного Суду  у постановах від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 23.10.2018 у справі №926/03/18,  від 23.09.2018 у справі №924/1237/17, у справі №927/246/18 від 06.02.2019. 
Суд вказав,  що у матеріалах справи наявні листи Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області до  Західного офісу Державної аудиторської служби України від 13.02.2019  №103-623вих19 та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 13.02.2019 №103-622вих19 в яких прокуратура повідомляє про намір здійснювати представництво інтересів держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області шляхом пред`явлення до господарського суду Чернівецької області позовної заяви до ФОП Остапчука А.Л. про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 67782,40 грн.  Однак, прокурор не надав доказів надсилання цих листів Західному офісу Державної аудиторської служби України та Управлінню освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області.  
Відтак суд дійшов висновку про  невиконання  прокурором вимог ч.3 та ч. 4  ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" й, відповідно, відсутність у прокурора законних підстав  для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, та є підставою для  залишення позову без розгляду  згідно з  п. 1 ч. 1  ст. 226 ГПК України.
В апеляційній скарзі Заступник прокурора Чернівецької області  просить  скасувати ухвалу та повернути справу на розгляд до суду першої інстанції.
Прокурор вважає, що  суд першої інстанції   порушив норми процесуального права - не урахував, що порушення інтересів держави полягає в тому, що при укладенні оспорюваних додаткових угод порушено принципи максимальної ефективності та економії, що в результаті  призвело до неправомірного та нераціонального витрачання бюджетних коштів, правовідносини з використання яких становлять суспільний інтерес. Вказує на те, що  Західний офіс Державної аудиторської служби України не забезпечив виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів шляхом самостійного звернення до суду, не проінформував прокуратуру  про початок та результати проведення заходів фінансового контролю, а Управління освіти у відповідний звітний період не здійснювало фінансового контролю, не надало на запити прокурора необхідну документацію щодо закупівлі шкільних меблів та проігнорувало повідомлення прокурора про виявлені порушення законодавства. У зв`язку з чим стверджує, що Управління освіти та Західний офіс Державної аудиторської служби України зайняли пасивну поведінку та самоусунулись від здійснення контролю за ефективним та економним використанням бюджетних коштів та вжиття заходів  для повернення до бюджету надмірно сплачених коштів. Стверджує, що в позовній заяві, відповідях на відзив та заперечення відповідача  прокурор навів достатньо обґрунтувань  порушення інтересів держави та необхідності їх захисту, що в сукупності свідчить  про наявність підстав  представництва прокурором інтересів держави, передбачених  ст. 23 Закону України  «Про прокуратуру».  
Також, Прокурор стверджує, що самостійно виявив порушення законодавства  у сфері державних закупівель шляхом опрацювання даних, розміщених на сайті «Prozorro»  та  03.01.2019 і 10.01.2019  скерував Управлінню освіти Кельменецької районної державної адміністрації  запити,  в яких зазначено про результати проведеного моніторингу сайту «Prozorro» щодо закупівлі шкільних меблів та виявлених порушень бюджетного законодавства та Закону України «Про публічні закупівлі» та наголошено про невжиття Управлінням освіти упродовж п`яти місяців з часу проведення закупівлі  жодних заходів до усунення порушень.    Управління  освіти у встановлені в запиті строки не надало необхідну документацію щодо закупівлі шкільних меблів та проігнорувало виявлені порушення, що свідчить про пасивну поведінку та небажання вживати будь-які заходи до усунення порушень.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити  ухвалу  Господарського суду Чернівецької області від 17 травня 2019 року у справі № 926/356/19 без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
У письмових поясненнях на апеляційну скаргу Управління освіти  також просить  залишити ухвалу  Господарського суду Чернівецької області від 17 травня 2019 року у справі № 926/356/19 без змін.
Західний апеляційний господарський суд постановою від 01 липня 2019 року у справі №926/356/19  задовольнив апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернівецької області,  скасував ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 17 травня 2019 року,  а справу № 926/356/19 передав на розгляд Господарського суду Чернівецької області. 
Верховний Суд постановою від 05 листопада 2019 року у справі № 926/356/19  частково задовольнив касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Остапчука Андрія Леонідовича,  скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 01 липня 2019 року, справу № 926/356/19 передав на новий розгляд до  суду апеляційної інстанції.
У постанові Верховний Суд вказав, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2      статті 129 Конституції України). Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. 
Участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини 3, 4  статті 53 Господарського процесуального кодексу України, частина 3  статті 23 Закону України "Про прокуратуру"). Прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Також,  у постанові від 05 листопада 2019 року у цій справі   Верховний Суд вказав, що суд першої інстанції, залишаючи позов прокурора без розгляду, виходив з того, що прокурором не наведено обставин, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання Західним офісом Державної аудиторської служби України або Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області, які є самостійними юридичними особами з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту прав та охоронюваних законом інтересів у спірних правовідносинах.   Крім того, суд  першої інстанції встановив, що прокурор не надав доказів надсилання повідомлень Західному офісу Державної аудиторської служби України та Управлінню освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області про його намір звернутися до суду за захистом інтересів держави, як того вимагає частина 4  статті 23 Закону України "Про прокуратуру". 
Західний апеляційний господарський суд у новому складі колегії суддів ухвалою від 27 листопада 2019 року призначив розгляд справи №926/356/19 у судовому засіданні 17 грудня 2019 року.
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів Хабіб М.І. (головуюча), Дубник О.П., Якімець Г.Г.: 
- ухвалою від 17 грудня 2019 року зупинив провадження у справі №926/356/19   до  ухвалення Великою Палатою Верховного Суду постанови у справі  № 912/2385/18. 
- ухвалою від15 жовтня 2020 року поновив провадження у справі №926/356/19; призначив розгляд справи в судовому засіданні 10 листопада 2020 року.
Також,   16 грудня 20119 року до суду апеляційної інстанції надійшов лист прокурора відділу ювенальної юстиції Прокуратури Чернівецької області, у якому наведено доводи такі ж, як і в апеляційній скарзі.  
У зв`язку із звільненням у відставку головуючого судді Хабіб М.І.,  10 листопада 2020 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та визначено склад колегії Гриців В.М. (головуюча), Дубник О.П., Якімець Г.Г.
Розгляд справи призначено у судовому засіданні 03 грудня 2020 року, про що   повідомлено учасникам справи.
Відповідач надіслав клопотання розглядати справу без його участі.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. (ч.1 ст.271).
Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу і матеріали справи, заслухав пояснення прокурорів і вважає, що ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 17 травня 2019 року у справі № 926/356/19 належить залишити без змін  з таких підстав:
Обставини справи: 
18 лютого 2019 року до Господарського суду Чернівецької області надійшла позовна заява керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області  до Фізичної особи - підприємця Остапчук  Андрій Леонідович про:  визнання недійсними додаткових угод: № 1 від 04.09.2018, № 2 від 07.09.2018, № 3 від 10.09.2018 до договору про закупівлю № 352 від 27.08.2018, укладених Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області з Фізичною особою - підприємцем Остапчук  Андрій Леонідович;   стягнення  з відповідача на користь Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області 67782,40 грн   безпідставно сплачених коштів з додатками (т.1, а.с.7-154).
Господарський суд Чернівецької області ухвалою 19 лютого 2019 року у справі №926/356/19 прийняв позовну заяву керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області до розгляду і відкрив провадження у справі, призначив підготовче засідання, яке у подальшому неодноразово відкладав. 
Ухвалою від 17 травня 2019 року у справі №926/356/19 Господарський суд Чернівецької області залишив без розгляду  позовну заяву керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області до Фізичної особи-підприємця Остапчук Андрій Леонідович про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів в сумі   67782,40 грн. 
Ця ухвала і є предметом апеляційного перегляду. 
За приписами частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. 
Конституційний Суд України у Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008 наголосив, що неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади  Конституції  та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі. 
 Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України     прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. 
  Згідно з частиною 3 статті  53 ГПК України   у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. 
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. (ч.4  ст. 53 ГПК України).  
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача. (ч.5  ст. 53 ГПК України).
  Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у  статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року.  Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1 ст.23). 
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.3 ст.23). 
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (ч.4 ст.23). 
У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (ч.7 ст.23). 
 Велика Палата  Верховного Суду у постанові  від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18, до ухвалення постанови в якій суд апеляційної інстанції зупиняв провадження у цій справі,   навела такий  висновок про  застосування норм права:
« 76.  Відповідно до частини третьої  статті 23 Закону України «Про прокуратуру»    прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. 
77.  Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. 
78.  Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
79.  Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому  статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
80.  Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. 
81.  Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого  статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. 
82.  Частина четверта  статті 23 Закону України «Про прокуратуру»  передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва. 
83.  Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень  пункту  2 частини першої  статті 226 ГПК України.».
Як вже зазначено, суд першої інстанції залишаючи позов  без розгляду, дійшов висновку про  невиконання  прокурором частин 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру". 
Ураховуючи приписи частин 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та наведений вище висновок Великої Палати Верховного Суду  про  застосування норм права, суд апеляційної інстанції констатує,  що  у позовній заяві Керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області повинен був  обгрунтувати і довести дотримання ним (прокурором) порядку, передбаченого  статтею 23 Закону України «Про прокуратуру»  та бездіяльність Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області після того, як названим державним органам стало відомо про порушення інтересів держави, відповідні повноваження щодо яких віднесено до їх компетенції. 
Для цього Керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області зобов`язаний був  попередньо, до звернення до суду із позовом, повідомити  Західний офіс  Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області  про  стверджуване ним  порушення інтересів держави внаслідок укладення Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області з Фізичною особою - підприємцем Остапчук  Андрій Леонідович  додаткових угод: № 1 від 04.09.2018, № 2 від 07.09.2018, № 3 від 10.09.2018 до договору про закупівлю № 352 від 27.08.2018.   
Таких доказів у матеріалах справи немає.  
Так,  до позовної заяви додано оригінали листів Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області до  Західного офісу Державної аудиторської служби України від 13.02.2019  №103-623вих19 та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 13.02.2019  №103-622вих19 за змістом яких    керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області повідомляє про намір здійснювати представництво інтересів держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області шляхом пред`явлення до Господарського суду Чернівецької області позовної заяви до ФОП Остапчука А.Л. про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 67782,40 грн.  (т.1, а.с.146,147). 
Проте, докази надсилання цих листів Західному офісу Державної аудиторської служби України та Управлінню освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області у матеріалах справи відсутні.
На наступний день (14.02.2019) Кельменецька місцева прокуратура Чернівецької області відправила позовну заяву (т.1, а.с.148-154).  
В апеляційній скарзі прокурор  не спростував цих висновків суду першої інстанції,  не надав доказів на їх спростування. Натомість в апеляційній скарзі прокурор називає додаткову обставину, а саме стверджує, що самостійно виявив порушення законодавства  у сфері державних закупівель шляхом опрацювання даних, розміщених на сайті «Prozorro»  та  03.01.2019 і 10.01.2019 скерував Управлінню освіти Кельменецької районної державної адміністрації  запити,  в яких зазначено про результати проведеного моніторингу сайту «Prozorro» щодо закупівлі шкільних меблів та виявлених порушень бюджетного законодавства та Закону України «Про публічні закупівлі» та наголошено про невжиття Управлінням освіти упродовж п`яти місяців з часу проведення закупівлі  жодних заходів до усунення порушень.  Управління  освіти у встановлені в запиті строки не надало необхідну документацію щодо закупівлі шкільних меблів та проігнорувало виявлені порушення, що свідчить про пасивну поведінку та небажання вживати будь-які заходи до усунення порушень.
Такі ж  доводи зазначені у листі прокурора відділу ювенальної юстиції Прокуратури Чернівецької області  від 16.12.2019 №08-192вих-19, надісланому Західному апеляційному господарському суду. 
Однак, у матеріалах справи відсутні названі в апеляційній скарзі листи керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області до Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації  від 03.01.2019 та від 10.01.2019.  
Відтак,  суд не може дати оцінку названим листам керівника  Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області відповідно до вимог статті 86 ГПК України.  Крім того,  у позовній заяві про ці обставини не зазначено.
З наведеного видно, що звертаючись із названим позовом керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області не довів дотримання ним порядку, передбаченого  статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» та бездіяльність Західного офісу Державної аудиторської служби України і Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області   після того, як названим державним органам стало відомо про порушення інтересів держави, відповідні повноваження щодо яких віднесено до їх компетенції.  
Таким чином, висновок суду першої інстанції про недоведеність прокурором підстав для представництва відповідно до вимог, передбачених частинами 3, 4 статті  23 Закону України «Про прокуратуру», що унеможливлює розгляд  позову по суті та є підставою для залишення позову без розгляду, є обгрунтованим.  Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують. 
За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18, якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень  пункту  2 частини першої  статті 226 ГПК України. 
Господарський суд Чернівецької області у мотивувальній частині  ухвали  підставою  закриття провадження у справі № 926/356/19   назвав пункт 1 частини першої статті 226 ГПК України, що є помилкою. Підставою закриття провадження у справі  № 926/356/19  належить вважати пункт   2 частини першої  статті 226 ГПК України.
Однак, це порушення не вплинуло на правильність висновку суду про закриття провадження у справі у справі  № 926/356/19 через недоведеність прокурором підстав для представництва відповідно до вимог, передбачених частинами 3, 4 статті  23 Закону України «Про прокуратуру».  
Згідно з частиною 2 статті 277 ГПК України  порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
 Відповідно до статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Згідно з статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України,   Західний апеляційний господарський суд
          ПОСТАНОВИВ:
Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 17 травня 2019 року у справі № 926/356/19  залишити без змін, апеляційну скаргу Заступника прокурора Чернівецької області без задоволення. 
Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.
Повний текст постанови складено  11 грудня 2020 року.

Головуючий суддя                                                                                В.М. Гриців 
                                        
Суддя                                                                                О.П. Дубник

Суддя                                                                                 Г.Г. Якімець