Справа № 756/4988/20                                                                                                   Суддя в І-й інстанції  Жежера О.В.
Провадження № 33/824/3048/2020                                                                             Суддя в 2-й інстанції  Ігнатюк О.В.

 
КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
І м е н е м    У к р а ї н и
 
30 вересня 2020 року                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 13 квітня 2020 року, о 18 годині 40 хвилин, в м. Києві, по просп. С. Бандери, 29-а, керуючи автомобілем «Cadillac», номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог пунктів 2.3 «б», 10.1, 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки під час перестроювання, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «DAF», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, 13 квітня 2020 року, о 18 годині 40 хвилин, в м. Києві, по просп. С. Бандери, 29-а, керуючи автомобілем «DAF», номерний знак НОМЕР_2 , в порушення вимог пунктів 2.3 «б», 10.1, 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки під час перестроювання, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Cadillac», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послалася на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт заперечував посилання у постанові судді на те, що він визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення що не ґрунтується на фактичних обставинах справи. На думку апелянта, повторно проведений авторозподіл даної справи без вмотивованого рішення суду ставить під сумнів законність проведеного судового розгляду. На переконання ОСОБА_1 , обидва автомобілі здійснювали перестроювання в попутному напрямку, однак автомобіль «Cadillac», яким керував апелянт рухався праворуч, що відповідно до п.10.3 ПДР України надавало йому пріоритет у здійсненні цього маневру. Окрім цього, апелянт вказав на те, що водій ОСОБА_2 керував вантажним автомобілем без посвідчення водія відповідної категорії. Апелянт вказав також і на те, що у ході судового розгляду суддя не дослідила дані про особу ОСОБА_2 , який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних адміністративних правопорушень. З огляду на локалізацію механічних пошкоджень, відповідно до яких у автомобіля «DAF» був пошкоджений передній бампер з права, а у автомобіля «Cadillac» - задній бампер з ліва, на думку апелянта свідчить про те, що саме порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «DAF» перебували у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів. Просив постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у цій частині у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення справи не надіслав, у зв`язку із чим суд вважав за можливе розглянути справ у відсутність ОСОБА_2 . 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з огляду на таке.
Ухвалюючи рішення про визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винними у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП суддя місцевого суду визнав доведеним те, що останні у зазначеній вище дорожній обстановці обопільно допустили порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 13.1 ПДР України. Сутність наведених вимог ПДР України полягають у тому, що водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, дотримувати безпечного інтервалу та перед початком перестроювання водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Тобто, суддею суду першої інстанції визнано доведеним те, що обидва водія здійснюючи маневр перестроювання не переконалися у безпечності цього маневру що призвело до зіткнення транспортних засобів. Між тим, висновок судді щодо обопільного порушення водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 13.1 ПДР України не ґрунтується на матеріалах справи і погодитись із ним не можливо.
Як вбачається із матеріалів справи, у дорожній обстановці яка передувала зіткненню транспортних засобів водії  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 керували транспортними засобами на одній проїзній частині, у одному напрямку у різних смугах руху, тобто рухались паралельно один від одного. При цьому, як вбачається із схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 рухався праворуч від керованого ОСОБА_2 транспортного засобу. 
За правилами п.10.3. ПДР України, за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Наведені положення ПДР України виключають можливість обопільної вини водіїв у порушенні вимог п. 10.1 ПДР України за одночасного здійснення ними маневру перестроювання, оскільки водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч. Наведене, свідчить про необґрунтованість висновків судді суду першої інстанції про те, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 13.1 ПДР України перебували у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів та наступному їх пошкодженні.
Окрім цього, як вбачається із локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів, які зафіксовані у схемі місця дорожньо-траснпортної пригоди та на долучених до апеляційної скарги фотознімках, автомобіль DAF, номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 , отримав пошкодження переднього бампера з права, а автомобіль Cadillac, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , отримав пошкодження заднього лівого крила, заднього бампера з ліва та задньої лівого ліхтаря. Аналіз локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів дає підстави для висновку про те, що у дорожній обстановці, яка передувала зіткненню транспортних засобів, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 фактично закінчував маневр перестроювання, що з огляду на положення п.п.10.1., 10.3. 13.1. ПДР України викликало обов`язок водія ОСОБА_2 надати перевагу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_1 закінчити маневр перестроювання. 
Неврахування зазначених вище обставин призвело до необґрунтованих висновків судді про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.  За цих обставин постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню у цій частині, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП змінити.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 420,20 грн. в дохід держави.
В решті постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23 червня 2020 року залишити без зміни.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                  Ігнатюк О.В.