ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/2132/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,        

        розглянувши в порядку письмового провадження апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року 
   у адміністративній справі № 160/2132/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" до Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області про визнання протиправними дій та скасування постанови №05-02-16/000001 від 11.02.2020р., -     

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО " та скасовано  постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області №05-02-16/000001 від 11.02.2020р. У задоволенні іншої частини  позову ТОВ  "АЛЛО " "АЛЛО " судом відмовлено та стягнуто на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. з бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в апеляційному порядку в частині задоволення вимог позивача щодо скасування постанови № 05-02-16/000001 від 11.02.2020 з підстав неправильного та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального (ч. 1 ст. 8, ч. 4 ст. 17, п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів») і процесуального (ст. 73, ч. 2 ст. ст. 74, 242 Кодексу адміністративного судочинства України) права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим просит вказане судове рішення скасувати та прийняти інше рішення про відмову у задоволені позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга відповідача мотивована безпідставністю висновків суду про дії відповідача у спірних правовідносинах не у спосіб, що передбачений законами України, хоча на підтвердження цього факту судом не наведено жодної норми чинного законодавства, яка була порушена відповідачем, що саме і призвело до неправомірного скасування оспорюваного в даному провадженні рішення відповідача.
В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що  позапланова перевірка позивача була призначена на підставі звернення споживача та була проведена з дотриманням Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Рівненській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 15.05.2019 № 426 і Закону України «Про захист прав споживачів», внаслідок чого було оформлено Акт від 22.01.2020 № 05-02- 14/000003 в якому  за результати проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів було зафіксовано підтверджений під час перевірки факт порушення позивачем установлених ч.1 ст.8 Закону  Про захист прав споживачів`прав споживача ОСОБА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність доводів апелянта та на законність і обґрунтованість рішення суд першої, яке просить залишити в силі.
Розглянувши справу в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України, за результатом обговорення доводів апеляційної скарги на відзиву проти неї, судова колегія перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до них норм матеріального і процесуального права, вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги відповідача та скасувати рішення суду першої інстанції, виходячи з нижченаведеного 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржувана у цій справі постанова №05-02-16/000001 від 11.02.2020р. про накладення передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" стягнень (штрафу) у розмірі 13681,90 грн. за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених ч.1 ст.8 Закону України (а.с.9) - була винесена Головним управлінням Держпродспоживслужби в Рівненській області за результатом проведеного у період з 11.01.2020р. по 22.01.2020р. позапланового заходу державного нагляду (контролю) з питань додержання суб`єктом господарювання - ТОВ "АЛЛО" вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, за результатами якого був складений акт за №05-02-14 (а.с.11-31) і в якому зафіксовано порушення позивачем вимог ч.1, ч.9 ст.8, ч.4 ст.17 Закону України "Про захист прав споживачів". Суть допущених позивачем порушень описано в акті перевірки №05-02-14 як:  не задоволення отриманої від споживача претензії згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про захист прав споживачів". А саме:
          - не задоволення вимоги щодо повернення коштів за телефон ZTE BLADE A5 2/16GB, пред`явленої протягом гарантійного періоду - 18.11.2019р.; 
          - не надання  споживачу обґрунтованої відповіді про відмову у задоволені вимог,  підтвердженої належним висновком протягом 14 днів; 
          - не проведення належної експертизи, що підтверджує наявність чи відсутність істотного недоліку та причин його виникнення, згоду на проведення якої надавав споживач, з наданням споживачу лише довідки №1911-3097 "Про проходження ремонту (для інформації, не є технічним та фінансовим документом)".
Отже, спір у цій справі виник внаслідок незгоди позивача з винесеною відповідачем постановою №05-02-16/000001 від 11.02.2020р., яку позивач вважає протиправною, оскільки ним вжито всіх можливих заходів щодо виявлення організації, яка могла би провести експертизу передбачену ст.17 Закону України "Про захист прав споживачів", що виявилося неможливим із-за не створення Державою установи, яка має відповідних спеціалістів та необхідне обладнання для проведення експертизи товару, за що позивач вважає він не може нести відповідальність.
Для вирішення спору у цій справі, суд першої інстанції правильно обрав положення Закону України "Про захист прав споживачів" №1023-ХІІ від 12.05.1991р. (далі - Закон №1023), якими визначено механізм захисту прав споживача товарів, робіт і послуг у взаєвідносинах  з виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, а також яким прописано основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. При цьому, суд першої інстанції текстуального цитуючи положення ч.1 ч.3 ст.4, ч.3 ст.5, ч.5 ст.6, ст.8,  ч.4 ст.17, п.1 ч.1 ст.23  Закону №1023 дійшов правильного висновку, що суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність саме у разі відмови споживачеві в реалізації його прав встановлених ч.1 ст.8 Закону №1023.
Разом з тим, суд першої інстанції підкреслюючи зобов`язання споживачів: перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації, у той же час не надав належної оцінки процитованим ним же приписам Закону №1023, які чітко вказують на те, що: 
- вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача;
- продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги
- при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.
- а передбачені ч.1 ст.8 Закону №1023 вимоги споживача, не підлягають задоволенню тільки у разі, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання.
Не належна оцінка вищенаведених приписів Закону №1023 призвела до помилкових висновків суду першої інстанції про недоведеність відповідачем правомірності застосування до позивача штрафу у розмірі 13681,90 грн. за оспорюваною постановою від 11.02.2020р., винесеною за результатом  розгляду заяви споживача та про підтвердження позивачем вжиття всіх залежних від нього заходів для захисту прав споживача відповідно до Закону №1023.
Однак, наведені в попередньому абзаці висновки ґрунтуються тільки на поясненнях позивача, але без належної їх оцінки, та на інформації із долученої до матеріалів адміністративної справи довідки №1911-3097 від 13.11.2019 р. ТОВ "Гратіс-Сервіс", уповноваженого Виробником на проведення гарантійного обслуговування, згідно якої споживачу відмовлено у проведенні гарантійного обслуговування у зв`язку із порушенням ним правил виробника, що стосуються умов гарантійної експлуатації та зберігання товару.
Водночас, суд першої інстанції взагалі не надав оцінки доводам відповідача  про звуження прав споживача внаслідок оформлення його звернення на наданому позивачем бланку з заготовленим текстом прохальної частини "Прошу передати до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування", та внаслідок відмови споживачу у задоволенні передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів" вимог на підставі "Довідки про проходження ремонту", видача яких не передбачена жодним нормативно-правовим документом, і яка не є технічним висновком чи фінансовим документом, не містить технічних висновків та жодної описової частини, з якої можна було б встановити на якій підставі було зроблено висновок про відмову в гарантійному обслуговуванні, а також не містить інформації про причинно-наслідковий зв`язок між зовнішніми недоліками продукції (потертості, подряпини тощо) та його поломкою, і крім загального опису продукції містить лише констатуючу частину про відмову у гарантійному обслуговуванні.  
Як з`ясовано судом апеляційної інстанції із змісту судового рішення, наведені у попередньому абзаці доводи відповідача були відхилені судом без їх обговорення з тих підстав, що перелічені відповідачем обставини не були покладені в основу оскаржуваної постанови, а тому в силу положень абз.2 ч.2 ст.77 КАСУ суб`єкт владних повноважень не може посилатися на них. 
Не прийняті судом першої інстанції до уваги також доводи відповідача про фактичне неотримання споживачем відповіді на своє звернення від 01.11.2019р. і про відмову споживачу сервісним центром у проведенні гарантійного обслуговування, оскільки в даному випадку суд першої інстанції визнав, що підтвердженням належного реагування позивача на звернення споживача є Акт приймання товару для оцінки якості та обслуговування б/н від 01.11.2019р., який свідчить про прийняття товару від споживача для ремонту містить підпис споживача - ОСОБА_1 (а.с.36), і надана споживачу довідка №1911-3097 "Про проходження ремонту". 
За наведених вище обставин та враховуючи факт звернення позивача до Тернопільської торгово-промислової палати, Харківської торгово-промислової палати та Київської торгово-промислової палати із листами щодо проведення експертиз №712, 713, 711 від 10.05.2019р. на предмет визначення причин втрати товаром якості, на які отримав відповіді про відсутність фахівців та технічних можливостей для проведення таких експертиз (а.с.48-53), і листа Міністерством юстиції України №19644/16796-33-19/9.2.2 від 22.05.2019р. з роз`ясненням про не проводження досліджень фахівцями науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України і пропозицією звертатись до сервісного центру виробника телефону (а.с.57), суд першої інстанції дійшов висновку, що при розгляді заяв ОСОБА_1 , позивачем вжито всіх залежних від нього заходів для захисту прав споживача відповідно до Закону №1023. При цьому, спираючись на наявність довідки №1911-3097 від 13.11.2019р., виданої ТОВ "Гратіс-Сервіс", уповноваженого Виробником на проведення гарантійного обслуговування, якою споживачу відмовлено у проведенні гарантійного обслуговування у зв`язку із порушенням правил виробника, що стосуються умов гарантійної експлуатації та зберігання товару, зокрема, виявлення в процесі проведення діагностики слідів механічного впливу на товар, суд першої інстанції визнав, що у відповідача були відсутні обґрунтовані підстави для накладення на позивача оскаржуваною постановою №05-02-16/000001 від 11.02.2020р. штрафу у розмірі 13681,90 грн., якою саме і порушено права та інтереси позивача та яка підлягає скасуванню.
Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції у цій справі та вважає їх такими, що суперечать фактичним обставинам спірних правовідносин, наявним в матеріалах справи доказам та нормам матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини.
У даному випадку визначені ст.26 Закону №1023 контрольні повноважння Держпродспоживслужби у сфері захисту прав споживачів та процедура проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за заявою споживача ОСОБА_1 з питань додержання суб`єктом господарювання - ТОВ "АЛЛО" вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів - позивачем по справі не оскаржується. 
Предметом судової перевірки у цій справі є постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області №05-02-16/000001 від 11.02.2020р. про застосування до позивача штрафу у розмірі 13681,90 грн. за порушення вимог ч.1 ч.9 ст.8, ч.4 ст.17 Закону України "Про захист прав споживачів", винесеної за результатами перевірки, призначеної відповідачем внаслідок звернення споживача ОСОБА_1 до органів Держспоживчслужби у зв`язку з відмовою позивача в гарантійному обслуговуванні чи поверненні коштів за телефон ZTE BLADE A5 2/16GB, та не надання  обґрунтованої відповіді про відмову у задоволені його вимог, в тому числі і шляхом проведення належної експертизи задля підтвердження наявності чи відсутності істотного недоліку в роботі телефону та причин його виникнення. 
Виходячи з предмету спору та характеру спірних правовідносин у цій справі, адміністративний суд зобов`язаний здійснити оцінку висновків відповідача, на підставі яких позивача притягнуто до відповідальності за порушення права споживача, саме з урахуванням положень Закону № 1023, оскільки тільки у такий спосіб можливо дійти висновку чи дійсно позивачем було вжито всіх залежних від нього заходів для захисту прав споживача відповідно до Закону №1023 і чи були у відповідача підстави для притягнення до відповідальності позивача за результатом перевірки звернення споживача ОСОБА_1 .
Враховуючи позицію позивача у цій справі стосовно того, що у гарантійному обслуговуванні споживачу ОСОБА_1 відмовлено саме у зв`язку із порушенням останнім правил виробника, що стосуються умов гарантійної експлуатації та зберігання товару, судова колегія вважає вважливим оцінку таких тверджень позивача з огляду на приписи п.14 ст.8 цього Закону, який прямо вказує на те, що «Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.».
При цьому, судова колегія наголошує на тому, що обов`язок доведення «виникнення недоліків товару внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання» законодавцем  покладено на виробника, продавця товару (у спірному випадку це позивач ТОВ «Алло»), який саме і повинен був довести:
- обґрунтованість відмови споживачу  в гарантійному обслуговуванні придбаного 15.06.2019 року телефону ZTE BLADE A5 2/16GB
- належне повідомлення споживача у встановлений ч.9 ст.8 Закону №1023 14-денний строк про відсутність підстав для задоволення його вимог, встановлених ч.1 ст.8 цього Закону
Переліченій у попередньому абзаці обставини позивач по цій справі не зміг довести посадовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області під час проведення у період з 11.01.2020р. по 22.01.2020р. позапланового заходу державного нагляду (контролю) з питань додержання суб`єктом господарювання - ТОВ "АЛЛО" вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, на чому саме і наголошував відповідач по справі в суді першої інстанції, вказуючи: - на не повідомлення ТОВ «Алло» споживача у встановлений Законом строк про незадоволення вимог за зверненням споживача від 01.11.2019 і про підстави відмови у гарантійному обслуговуванні;  - і на безпідставності та не відповідності вимогам п.14 ст.8 та ч.4 ст.17 Закону №1023 відмови споживачу у задоволенні передбачених ч.1 ст.8 Закону №1023 вимог на підставі "Довідки про проходження ремонту", видача яких не передбачена жодним нормативно-правовим документом, не є технічним висновком чи фінансовим документом, не містить технічних висновків та жодної описової частини, з якої можна було б встановити на якій підставі було зроблено висновок про відмову в гарантійному обслуговуванні, а також не містить інформації про причинно-наслідковий зв`язок між зовнішніми недоліками продукції (потертості, подряпини тощо) та його поломкою, і крім загального опису продукції містить лише констатуючу частину про відмову у гарантійному обслуговуванні.  
Оскільки вказані доводи відповідача мають суттєве значення для вирішення питання правомірності притягнення позивача до відповідальності за п.1.ч.1 ст.23 Закону №1023, але судом першої інстанції ці доводи були необґрунтовано відхилені, судова колегія визнавши за необхідне їх проаналізувати під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції з урахуванням фактичних обставин спірних правовідносин, зазначає про наступне
У даному спірному випадку беззаперечно встановленим є той факт, що споживач ОСОБА_1 01.11.2019р. в період гарантійного строку звернувся до позивача з приводу того, що придбаний ним 15.06.2019р. телефон ZTE BLADE A5 2/16GB Blake не вмикається, внаслідок чого позивач представив споживачу відповідний бланк заяви з заготовленим текстом, в тому числі з проханням «передати до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування» (а.с.35), який саме і був підписаний споживачем. Одночасно, позивачем 01.11.2019 було оформлено Акт приймання товару для оцінки якості та обслуговування (а.с.36), текст якого також був виготовлений  повністю печатним текстом, в тому числі і стосовно претензій споживача «не вмикається», та зовнішнього вигляду виробу, з зазначенням про: «встановлене захисне скло», «цірапини на акантовці дисплея», «царапини і потертості на задній кришці, царапини на акантовці корпусу», «слідів експдуатації -пил».
Оскільки відповідно до вимог ст.7 Закону № 1023-XII  виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, а споживач згідно ч.1 ст.8 цього Закону має право вимагати безоплатне усунення виявлених протягом встановленого гарантійного строку недоліків товару, які повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк (ч.9 ст.8 Закону № 1023-XII) - судова колегія наголошує на тому, що протягом  гарантійного строку продавець (позивач по справі) зобов`язаний був здійснити безоплатний ремонт, оскільки суть гарантії і полягає саме у проведенні протягом певного строку безоплатного ремонту, тобто,  усунення недоліків товару шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт задля забезпечення використання товару за призначенням. 
Варто звернути увагу на те, що споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених ч.1 ст.8 Закону № 1023-XII  (пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару), а в разі її невиконання споживач має право заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. 
У даному випадку споживач виявивши, що придбаний ним у позивача телефон не вмикається, первісно погодився з запропонованим продавцем товару способом усунення недоліку телефону, підписавши бланк заяви про передачу до сервісного центу для проведення діагностики та обслуговування (а.с.35).
Разом з тим, незважаючи на описаний споживачем в заяві намір проведення діагностики та обслуговування телефону, позивач в Акті (а.с.36) визначив мету приймання товару для оцінки якості та обслуговування, обмежившись в цьому Акті стосовно заявленого споживачем недоліку тільки зазначенням «не вмикається», та описав показники, які  характеризують тільки спроможність товару задовольняти потребу в красі (царапини на акантовці дисплея і корпусу і потертості на задній кришці, наявність пилу), але ніяким чином не свідчать про якість товару, яка за загальним визначенням розуміється як сукупність властивостей і характеристик продукції, що дають їй можливість задовольняти обумовлені або передбачені потреби. 
Заслуговує на увагу також той факт, що позивач прийнявши 01.11.2019 від споживача телефон, не упакував та не опломбував його взагалі, про що свідчить зміст Акту (а.с.36), а співробітник УСЦ цей товар не розпломбовав, що підтверджується не заповненими відповідними графами в цьому Акті. Вказані обставини та факт транспортування позивачем до сервісного центру прийнятого від споживача 01.11.2019 товару без відповідного упакування та опломбування, на переконання судової колегії позбавляло позивача правових підстав  відмови в гарантійному обслуговуванню спираючись тільки на Довідку № 1911-3097 від 13.11.2019 (а.с.37), яка хоча і іменується як «про проходження ремонту», але яка оформлена тільки «для інформації і не є технічним висновком та фінансовим документом». Тим більш, що за змістом вказаної Довідки № 1911-3097, сервіс-інженером СЦ GRATIS при огляді телефону окрім зазначених в Акті (а.с.36) ознаків неохайного користування «царапини на акантовці дисплея, царапини і потертості на задній кришці, царапини на акантовці корпусу», було додатково виявлено «вмятини, зчіси на корпусі, тріщина на рамці, сколи на захисному склі», тобто, дефекти корпусу, які були відсутні при передачі споживачем телефону позивачу по цій справі та не фіксувалися в Акті (а.с.36). 
З огляду на те, що Акт приймання товару позивачем від споживача (а.с.36) не містить в собі інформації про «сліди механічного впливу: тріщина на корпусі» та про дефекти корпусу «вмятини, зчіси на корпусі, тріщина на рамці, сколи на захисному склі», які означені сервіс-інженером як «механічні пошкодження з вини клієнта», у позивача по справі не було правових підстав для відмови споживачу в гарантійному обслуговуванні придбаного 15.06.2019р. телефону ZTE BLADE A5 2/16GB Blake з зазначених у Довідці № 1911-3097 підстав.
Дійсно, законодавець передбачає можливість визначення під час гарантійного строку причини втрати якості продукції (товару), але в цьому випадку згідно до ч.4 ст.17 Закону № 1023-XII чітко визначено, що продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. 
Отже, саме положення змістом ч.4 ст.17 Закону № 1023-XII, яка вказує на те, що "Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи" - прямо предписують продавця провести експертизу, а посилання позивача про неможливість знайти відповідну експертну установи чи експерта ніяким чином не спростовує вказані вимоги Закону та не дозволяє позивачу на власний розсуд використовувати Довідку № 1911-3097, яка не передбачена жодним нормативно-правовим документом, не є технічним висновком та містить в собі суперечливу Акту приймання товару для оцінки якості та обслуговування від 01.11.2019 інформацію, і у той же час не містить належного опису товару та технічних висновків про причинно-наслідковий зв`язок між зовнішніми недоліками телефону (потертості, подряпини, тощо) та його поломкою (не вмикається).
Тобто, якщо у позивача при зверненні споживача 01.11.2019 року виникли будь-які сумніви стосовно дотримання споживачем правил та умов гарантійної експлуатації і зберігання товару,  в даному спірному випадку позивач зобов`язаний був визначально отримати від споживача письмову згоду на проведення експертизи по телефону, та безпосередньо організувати проведення такої експертизи. 
Аналогічні наведеним у ч.4 ст.17 Закону № 1023-XII вимоги містяться також у затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 № 506 зі змінами і доповненнями, внесеними постановою від 10 серпня 2004 м № 1022 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів (далі -Порядок № 506). Зокрема, у п.13 Порядку зазначено, що у разі  виникнення  потреби  у визначенні причини втрати якості товару, гарантійний термін якого не вичерпався, продавець зобов`язаний  у  триденний  термін з дня одержання письмової заяви від споживача відправити такий товар на експертизу.  Споживачеві видається акт приймання товару на  експертизу  за формою № 6-гарант (додаток 7). Експертиза проводиться за рахунок продавця. Якщо в результаті експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі товару споживачеві  внаслідок порушення ним встановлених правил використання,зберігання чи транспортування,  дій  третіх  осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (підприємству, яке виконує його функції)  витрати  на проведення експертизи. Споживач,  продавець (виконавець)  має  право  на  оскарження  висновків  експертизи у судовому порядку. 
          При цьому, пункт 18 Порядку № 506 прямо вказує на те, що на гарантійне   обслуговування приймається товар за… відсутності пошкоджень товару,  які могли викликати несправність, ...
          Проте, в даному випадку апеляційним судом встановлено, що позивач приймаючи від споживача товар не тільки не зафіксував такі пошкодження на телефоні, які б  беззаперечено могли викликати несправність телефону, та не виявив такі пошкодження під час огляду телефону сервісним центром ТОВ «Гратіс-Сервіс», а й при цьому, позивач в порушення вимог ст.17 Закону № 1023-XII не одержав письмової заяви від споживача про експертизу та не вжив належні заходи для проведення такої експертизи, і тим самим грубо порушив права споживача. В даному випадку судова колегія повторно наголошує на тому, що виявлені і зафіксовані позивачем в Акті «потертість та подряпинами» не можуть слугувати безаперечною причиною того, що телефон споживача не вмикався.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія наголошує на тому, що позивач відмовив споживачу у гарантійному обслуговуванні лише на підставі Довідки  сервіс-інженера ТОВ «Гратіс-Сервіс» (СЦ GRATIS) № 1911-3097 від 13.11.2019 року, хоча Закон № 1023-XII передбачає єдиний випадок відмови в гарантійному ремонті - порушення споживачем правил експлуатації товару або його зберігання, і цей факт має довести саме сторона, до якої споживач пред`явив вимогу про безоплатне усунення недоліків, якою у цьому випадку є позивач по справі. Виходячи з того, що позивач по справі грубо порушив визначену Порядком № 506 процедуру прийому товару на гарантійний ремонт (п.п.18,26,30,31,33) та недовів суду факт виходу товару (телефону) з ладу з вини споживача (невиконання правил експлуатації), у тому числі і факту наявності на телефоні споживача пошкоджень,  які  могли  викликати несправність, судова колегія визнає правомірними наведені відповідачем в Акті перевірки від 22.01.2020 № 05-02-14/000003 висновки, на яких ґрунтується винесена Головним управлінням Держпродспоживслужби в Рівненській області Постанова №05-02-16/000001 від 11.02.2020 р. та вважає, що правові підстави для скасування оскаржуваної позивачем у цій справі відсутні.
Судова колегія в даному випадку визнає помилковими також висновки суду першої інстанції про вжиті позивачем усих залежних від нього заходів для захисту  прав споживача відповідно до Закону № 1023-XII з посиланням на лист Міністерства юстиції України №19644/16796-33-19/9.2.2 від 22.05.2019 р. (а.с.41-42), лист Міністерства юстиції України №19644/16796-33-19/9.2.2 від 22.05.2019 р. (а.с.57) та на листи щодо проведення експертиз №712, 713, 711 від 10.05.2019р. від Тернопільської торгово-промислової палати, Харківської торгово-промислової палати та Київської торгово-промислової палати (а.с.48-53), оскільки вказні установи не є єдиними, які можуть провести подібні експертизи, а також з тих підстав, що вказані листи були отримані позивачем до виникнення спору між позивачем та споживачем ОСОБА_1 , і не стосуються безпосереньо вказаного споживача.
Не може судова колегія погодитися і з висновками суду першої інстанції у цій справі стосовно своєчасного повідомлення споживача про відмову у гарантійному обслуговуванню, оскільки положеннями Закону № 1023-XII чітко передбачено обовязок виробника (продавця) надати споживачу обґрунтовану відповідь про відмову у задоволені вимог на гарантійне обслуговування протягом 14 днів, яка має бути підтверджена належним експертним висновком. В даному випадку споживач звернувся до позивача 01.11.2020, а останній прийнявши від споживача телефон направив його до сервісного центру, але про оформлену ТОВ "Гратіс-Сервіс" Довідку № 1911-3097 від 13.11.2019, позивач споживача навіть не повідомив і її примірник (або копію) на адресу споживача взагалі не направляв ні протягом 14 днів ні в подальшому. Лист № 28/ПС від 21.11.2019 (а.с.41-42) був направлений позивачем на адресу споживача, тільки після повторного звернення ОСОБА_1 18.11.2019 року, в якій наголошувалося про не проведення ремонту телефону без пояснення будь-яких на те причин (а.с.40). До того ж, навіть надавши відповідь на повторне звернення споживача, позивач посилався лише на листи Мінекономрозвитку України, Міністерства юстиції України та Тернопільської торгово-промислової палати, Харківської торгово-промислової палати і Київської торгово-промислової палати, які безпосередньо не стосуються випадку із споживачем ОСОБА_1 , та не надіслав споживачу документ на підставі якого відмовлено в гарантійному обслуговуванні саме цьому споживачу товару.
Відповідно до наведених в попередньому абзаці обставин, судова колегія погоджується з доводами апелянта про грубе порушення позивачем у даному випадку вимог ч.9 ст.8  Закону № 1023-XII, що є вже достатньою підставою для притягнення позивача до відповідальності за грубе порушення прав споживача.
Пунктом 7 частини 1 статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується доводами апеляційної скарги відповідача стосовно правомірності застосування до позивача оскаржуваною постановою №05-02-16/000001 від 11.02.2020р штрафних санкцій і вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.    242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області -задовольнити.          
            Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року - скасувати.
            У задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" до Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області про визнання протиправними дій та скасування постанови №05-02-16/000001 від 11.02.2020р.- відмовити у повному обсязі.
                    Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених         п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
  
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов