ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 805/3869/17-а
адміністративне провадження № К/9901/33745/18, К/9901/28167/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито
за касаційними скаргами ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2017 (головуючий суддя - Кочанова П.В., судді - Голубова Л.Б., Давиденко Т.В.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018 (головуючий суддя - Ястребова Л.В, судді - Василенко Л.А., Компанієць І.Д.)
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
1.    У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит позивача від 30.01.2018 у передбачений законодавством строк; 
- визнати протиправною бездіяльність Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України щодо надання неповної інформації на запит від 30.08.2017;
- зобов`язати Тимчасову кваліфікаційну комісію приватних виконавців Міністерства юстиції України надати відповідну інформацію на запит від 30.08.2017 по суті запитуваних питань в повному обсязі, зобов`язати надати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
2. В обґрунтування позову вказував, що 08.07.2017 звернувся із запитом про надання публічної інформації до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, яку відповідачем не було надано у строки, зазначені в статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Позивач вважав, що бездіяльність відповідача, яка полягає в ненаданні відповіді на запит від 30.08.2017 у передбачений законодавством строк, є протиправною. Окрім того, вважав, що відповідь відповідача на запит від 30.08.2017 надана не в повному обсязі по суті запитуваних питань.  
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.    Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2017, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 30.08.2017 про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
4. Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що запит позивача на отримання публічної інформації від 30.08.2017 був розглянутий відповідачем у строки, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації», а саме протягом 5 робочих днів з моменту отримання запиту. Однак при цьому відповідь на запит була відправлена лише 29.09.2017, крім того відповідачем не надано доказів направлення зазначеної відповіді на електронну адресу позивача, як того просив сам позивач, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині, яка стосується визнання протиправною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 30.08.2017 про надання публічної інформації в передбачений законодавством строк.
5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України щодо надання  неповної інформації на запит та зобов`язання відповідача надати відповідну інформацію, судами попередніх інстанцій встановлено, що ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_3 , щодо яких позивачем було направлено запит, до складу Тимчасової комісії не входили; з наявних доказів не вбачається, що до розробки тестових завдань автоматизованого анонімного тестування для проведення кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця залучалися ОСОБА_2 , Хорунжий Ю.А., щодо яких позивачем направлено запит. На цій підставі судом першої інстанції зроблено висновок про те, що відповідь позивачу була надана в межах компетенції та повно.
Короткий зміст вимог касаційної скарги ОСОБА_1 та відзиву на неї
6. ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2017 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018.
7. У касаційній скарзі позивач, зазначаючи про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить скасувати зазначені судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
8. Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем фактично не надано конкретної відповіді на питання, чи брали участь особи, щодо яких подано запит, в підготовці тестових питань. Позивач вважає, що суди попередніх інстанцій, замість зобов`язання відповідача надати конкретну відповідь, безпідставно вийшли за межі позовних вимог та самостійно встановили обставини непричетності вказаних осіб до розробки тестових питань. На переконання позивача, відмова в наданні інформації з причин відсутності її систематизації є незаконною.
9. Міністерством юстиції України подано відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач-2 зазначає, що ним була надана позивачу відповідь у відповідності до вимог чинного законодавства, та позивач безпідставно вважає відповідь ненаданою. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги Міністерства юстиції України та відзиву на неї
10. Міністерством юстиції України також подано касаційну скаргу на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2017 та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018, в якій відповідач-2 просить суд касаційної інстанції скасувати зазначені судові рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
11. Відповідач вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та зазначає, що позивач помилково визначив розпорядником інформації Тимчасову кваліфікаційну комісію приватних виконавців Міністерства юстиції України, оскільки Комісія не є суб`єктом владних повноважень та не є юридичною особою. Крім того, Мін`юст вважає, що оскільки Інструкцією №1405/5 не передбачено вимог щодо складання реєстру простої поштової кореспонденції, то ним надано належні докази на підтвердження наданняя у встановлений законодавством строк відповіді на запит позивача.
12. Відзиву на касаційну скаргу Міністерства юстиції України не подано, що в силу ч. 4 ст. 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення судів першої та апеляційної інстанцій.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
13. Ухвалою Верховного Суду від 26.02.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
14. Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
15. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2019 для розгляду справи №805/3869/17-а визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
16. Ухвалою Верховного Суду від 28.10.2020 адміністративну справу прийнято до провадження вказаною колегією суддів та призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
17. 30 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся  до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України із запитом щодо надання інформації про причетність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до розробки тестових питань автоматизованого анонімного тестування для проведення кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця.
18. За результатами розгляду запиту позивача на отримання публічної інформації Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 11.09.2017 сформовано лист №ПІ-М-2421/20.5, яким повідомлено про неможливість надання запитуваних даних, оскільки систематизація щодо участі окремих осіб у підготовці питань автоматизованого анонімного тестування не здійснювалась за відсутністю необхідності. Окрім того, зазначеною відповіддю заявника поінформованого про те, що відповідно до вимог п. 2 ч. 50 ст. 19 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» перелік тестових питань теоретичної частини, ситуаційні та практичні завдання автоматизованого анонімного тестування для проведення кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця, розроблені та затверджені Тимчасовою кваліфікаційною комісією приватних виконавців.
19. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.08.2017 позивач направив поштою до Міністерства юстиції України Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців рекомендованим листом запит на отримання публічної інформації. Згідно відомостей сервісу Укрпошта про відстеження пересилання поштових відправлень за ідентифікатором поштового відправлення №8755701004434 зазначений лист був вручений за довіреністю адресатові 04.09.2017 о 19:30:00.
20. Запит позивача був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.09.2017, що підтверджується відповідним позначенням (штрих-кодом) про реєстрацію вхідної кореспонденції №ПІ-М-2421.
21. 11 вересня 2017 року за результатами розгляду запиту позивача на отримання публічної інформації від 30.08.2017, відповідачем була складена відповідь «Щодо результатів розгляду звернення» № ПІ-М-2421/20.5, яка отримана позивачем 02.10.2017.
ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
22. Конституція України
22.1. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
22.2. Відповідно до вимог статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
23. Закон України «Про доступ до публічної інформації»
23.1. За приписами ст. 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
23.2. Згідно ст. 13 Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:  суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;  особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;  суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
23.3. Положеннями статті 20 Закону встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
24. Положення про Тимчасову кваліфікаційну комісію приватних виконавців, затверджене наказом Міністерства юстиції України №2430/5 від 05.08.2016.
24.1. За змістом пунктів 4, 6  Положення Тимчасова кваліфікаційна комісія відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, розробляє та затверджує перелік питань автоматизованого анонімного тестування для проведення кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця. Персональний склад тимчасової кваліфікаційної комісії затверджується наказом Мін`юсту.
25. Інструкція з діловодства в Міністерстві юстиції України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №1405/5 від 03.08.2015 
25.1. Відповідно до пп. 2 п. 5 Інструкції кожен документ реєструється лише один раз: вхідні - у день надходження або не пізніше наступного дня, якщо документ надійшов у неробочий час; створювані - у день підписання або затвердження. У разі передачі зареєстрованого документа з одного підрозділу до іншого новий реєстраційний індекс на документі не проставляється.
IV. Позиція Верховного Суду
26. За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
27. Оцінюючи обґрунтованість поданих касаційних скарг, Верховний Суд виходить з наступного.
28. Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України щодо ненадання відповіді на запит позивача у передбачений законодавством строк, Верховний Суд зазначає наступне.
29. Судами попередніх інстанцій було вірно визначено розпорядником запитуваної позивачем інформації саме Міністерство юстиції України, оскільки Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації державної правової політики. Крім того, на дату розгляду справи судом першої інстанції Тимчасова кваліфікаційна комісія приватних виконавців припинила свою діяльність у зв`язку із прийняттям Міністерством юстиції України наказу №4533/7 від 04.12.2017, яким затверджено персональний склад Кваліфікаційної комісії приватних виконавців.
30. Як встановлено судами попередніх інстанцій, запит позивача на отримання інформації був вручений за довіреністю адресату 04.09.2017 о 19:30, тобто після закінчення робочого часу Міністерства юстиції України. Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, запит, який надійшов до Міністерства юстиції України  після закінчення робочого часу, згідно з вимогами Інструкції №1405/5, мав бути зареєстрований не пізніше наступного робочого дня. Судами встановлено, що вказаний запит був правомірно зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05.09.2017.
31. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 11.09.2017 за результатами розгляду запиту позивача на отримання публічної інформації, відповідачем була складена відповідь «Щодо результатів розгляду звернення» ПІ-М-2421/20.5. Зазначена відповідь надійшла до позивача лише 02.10.2017. 
32. Обґрунтовуючи вимоги своєї касаційної скарги, Міністерство юстиції України з посиланням на вимоги Інструкції №1405/5 стверджує, що оскільки у нього відсутній обов`язок складати реєстри простої поштової кореспонденції, а відповідь надавалася позивачу саме простим поштовим відправленням, то ним надано належні докази на підтвердження своєчасності надання відповіді на запит позивача.
33. З цього приводу Верховний Суд зазначає, що в силу ч. 2 ст. 71 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017) обов`язок доказування правомірності своїх дій чи бездіяльності покладається на суб`єкт владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Верховний Суд зауважує, що з наданих відповідачем доказів неможливо встановити, в яку саме дату відповідь була ним відправлена. Суд наголошує, що проставляння вихідної дати на документі свідчить лише про дату складання документу, а не про дату його відправлення. Відтак, Міністерством юстиції не доведено, що відповідь була направлена на адресу позивача у передбачений законодавством строк, та суди першої і апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання бездіяльності Міністерства юстиції щодо ненадання відповіді на запит позивача від 30.08.2018 у передбачений законодавством строк. Доводи касаційної скарги Міністерства юстиції України у цій частині відхиляються.
34. Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України щодо надання неповної інформації на запит від 30.08.2017 та зобов`язання надати запитувану інформацію у повному обсязі, Верховний Суд зазначає наступне. 
35. У запиті на надання інформації позивачем запитується інформація щодо причетності фізичних осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до розробки тестових питань автоматизованого анонімного тестування для проведення кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця. 
36. За змістом статті 19 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Положення про Тимчасову комісію розробка та затвердження тестових питань теоретичної частини, ситуаційних та практичних завдань автоматизованого анонімного тестування для проведення кваліфікаційного іспиту осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця є виключною компетенцією Тимчасової комісії. Судами попередніх інстанцій встановлено, що особи, які зазначені позивачем, не входять до персонального складу Тимчасової комісії, що підтверджується наказом Міністерства юстиції України №1492/7 від 08.11.2016. 
37. У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суди попередніх інстанцій безпідставно вийшли за межі позовних вимог, зробивши висновок про непричетність вказаних осіб до розробки тестових завдань. Однак, з такими твердженнями суд касаційної інстанції погодитися не може, оскільки предметом доказування за зазначеними позовними вимогами є повнота наданої відповіді, яку неможливо встановити без дослідження змісту відповіді та її відповідності фактичним обставинам, які стосуються предмету запиту, тобто участі названих позивачем осіб у розробці тестових питань.
38. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
39. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
40. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
2. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 805/3869/17-а - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко