ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року	Львів	Справа № 441/1070/20 пров. № А/857/11966/20 А/857/11969/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,
секретаря судового засідання                    Чопко Ю.Т.,
розглянувши в судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області на рішення  Городоцького районного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року та додаткове рішення  Городоцького районного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року у справі № 441/1070/20 за адміністративним позовом Директора Товариства з обмеженою відповідальністю ВГП «Побутсервіс» ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення (суддею Яворська Н.І. ухвалено рішення суду першої інстанції 10.09.2020 о 16:08 год. повний текст складено 14.09.2020 та додаткове рішення 18.09.2020 в м. Городку Львівської області), -

ВСТАНОВИВ:

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю ВГП «Побутсервіс» ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області (далі – відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 10.06.2020 року № 22 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Додатковим рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року стягнуто з Городоцької міської ради Львівської області в користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВГП «Побутсервіс» (м. Городок, вул. Перемишльська, 3а Львівської області, код ЄДРПОУ 03055467) 840 грн. 80 коп. судового збору.
Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, його оскаржив відповідач, який вважає, що рішення прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення Городоцького районного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року та додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області  від 18 вересня 2020 року скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.
У доводах апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана постанова винесена правомірно, оскільки позивачем не укладено договору щодо вивозу твердих побутових відходів. Судом першої інстанції протиправно стягнуто з відповідача сплачений позивачем судовий збір, тому що дані витрати позивача є обов`язковою складовою доступу до правосуддя.
Позивач після завершення розгляду справи надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.
Сторони були належним чином відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні не скористалися, їх неявка у судове засідання згідно положень частини 3 статті 368 КАС України не перешкоджає розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
Клопотання позивача про відкладення розгляду справи для надання відзиву на апеляційну скаргу апеляційним судом відхилено через особливості строків розгляду та виклику учасників справи у даній категорії справ.
За правилами частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 10.06.2020 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Городоцької міської ради було винесено постанову № 22 про притягнення до адміністративної відповідальності керівника ТОВ ВГП «Побутсервіс» ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП та накладено штраф у розмірі 850 грн. за неукладення договору щодо вивозу твердих побутових відходів.
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 статті 218 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, статтею 152 КУпАП, розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон № 2807-IV) благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Відповідно до статті 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.
Відповідно до статті 42 Закону № 2807-IV до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.
Пунктом 6.2 розділу VI  6.2. Правил благоустрою м. Городок підприємства, установи, організації та громадяни (власники, балансоутримувачі садиб) зобов`язані укладати договори на вивезення ТПВ та вторинних матеріалів з надавачем послуг, яке проводить вивіз та утилізацію ТПВ.
Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ ВГП «Побутсервіс» та приватним підприємством «ДАМАРК» укладено договір № 15 від 04.06.2019 на закупівлю вторинної сировини.
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається саме на дану обставину, оскільки виконав таким чином вимоги щодо вивезення відходів.
Відповідач, спростовуючи дані доводи позивача, зазначає про те, що згідно рішення виконавчого комітету Городоцької міської ради від 15.08.2019 року № 156 виконавцем житлово-комунальних послуг з вивезення твердих та негабаритних побутових з території м. Городка є ТОВ відходів «АВЕ Львів», а підприємство «ДАМАРК», з яким уклав угоду позивач, не здійснює вивіз твердих побутових відходів.
З даного приводу апеляційний суд зазначає, що договір між позивачем та ПП «ДАМАРК» укладений 04.06.2019 року, тобто до рішення Городоцької міської ради від 15.08.2019 року про визначення виконавця послуг з вивезення відходів.
Суду не надано будь-яких доказів щодо необхідності переукладання чи укладання додаткових договорів з іншими суб`єктами господарювання у випадку, коли до 15.08.2019 року вже були укладені відповідні договори і чи були до цього визначені Городоцькою радою виконавці послуг з вивезення відходів.
Таким чином, не спростованою залишається та обставина, що на час укладання позивачем договору з ПП «ДАМАРК» були відсутні інші або взагалі будь-які визначені Городоцькою міською радою виконавці послуг з вивезення твердих побутових відходів, а отже і виконання таким чином (укладеною угодою з ПП «ДАМАРК») вимог пункту 6.2 Правил благоустрою м. Городок.
Не спростованими залишилися також доводи позивача щодо порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.
Так, позивач стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався, він його не отримував, його не було запрошено для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення, він був позбавлений можливості надати будь-які пояснення з даного приводу.
Відповідачем ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не були надані підтвердження складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо позивача, доказів повноважності особи, якою даний протокол був складений, дотримання вимог КУпАП про вручення позивачу копії протоколу, необхідності отримання від нього пояснень щодо вчиненого правопорушення, а також участі позивача у прийнятті спірної постанови.
Внаслідок цього апеляційний суд позбавлений можливості з`ясувати, чи відповідають обставини, зазначені в постанові про накладення на позивача адміністративного стягнення від 10.06.2020 року, тим, які зазначалися в протоколі про адміністративне правопорушення, а отже – і підставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова відповідача зазначеним вимогам не відповідає.
Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78  цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Останній у справі, що розглядається, не довів правомірності свого рішення, яке оскаржує позивач.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив законне рішення щодо скасування оскаржуваної постанови відповідача внаслідок недоведеності вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення.
Разом з тим, судом першої інстанції, всупереч вимогам пункту 3 частини 3 ст. 286 КАС України не прийнято рішення про закриття провадження у справі.
Тому апеляційний суд вважає за необхідне доповнити резолютивну частину рішення суду першої інстанції.
Доводи апелянта щодо безпідставності стягнення з нього судового збору суд апеляційної інстанції вважає частково обґрунтованими.
Так, відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частинами 1 та 2 статті 132 КАС України  визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Виходячи із системного аналізу Закону України «Про судовий збір», норм КУпАП та КАС України, а також з врахуванням висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 775/17, розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовом про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2020 року встановлений в розмірі 2102 грн.
Таким чином, позивач мав сплатити при зверненні до суду з даним позовом 420,4 грн. (2102х0,2).
Отже з бюджетних асигнувань відповідача підлягала стягненню саме така сума.
Крім того, суд стягнув зазначені витрати з Городоцької міської ради, тоді як відповідно до частини 1 статті 139 КАС України понесені позивачем витрати мають стягуватися за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, додаткове рішення суду першої інстанції від 18.09.2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 420,4 грн. понесених судових витрат.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає частково.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо:
1) справу розглянуто неповноважним складом суду
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;
4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;
5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;
6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;
7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Як зазначалося вище, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про необхідність зміни резолютивної частини рішення суду першої інстанції від 10.09.2020 року та скасування додаткового рішення від 18.09.2020 року з ухваленням нового рішення.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Городоцької міської ради Львівської області задовольнити частково.
Резолютивну частину рішення  Городоцького районного суду Львівської області від 10 вересня 2020 року у справі № 441/1070/20 змінити, виклавши третій абзац його резолютивної частини наступним чином:
Скасувати постанову Адміністративної комісії Городоцької міської ради Львівської області від 10.06.2020 № 22 про притягнення керівника ТОВ ВГП «Побутсервіс» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Додаткове рішення  Городоцького районного суду Львівської області від 18 вересня 2020 року скасувати та винести нове рішення.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВГП «Побутсервіс» (м. Городок, вул. Перемишлянська, 3а Львівської області, код ЄДРПОУ 03055467) за рахунок бюджетних асигнувань Городоцької міської ради Львівської області (м-н Гайдамаків, 6, м. Городок, Львівська обл., 81500, ЄДРПОУ 37965536) 420 грн. 40 коп. судових витрат.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Повне судове рішення складено 22.10.2020