ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/2933/19                                         Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                               Добрянська Я.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого – судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – Остапенка Володимира Володимировича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  17 липня 2020 року (розглянута у спрощеному (письмовому) провадженні без проведення судового засідання та виклику учасників справи, м. Київ, дата складання повного тексту рішення – відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2020 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просив:                                                            - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення йому з 01.01.2018 року при перерахунку пенсії посадового окладу з 9870,00 грн. до 6910,00грн.;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо утримання з його пенсії 10878,00 грн.;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення йому з 01.09.2012 року по 31.12.2017 року основного розміру призначеної йому пенсії з 86% до 80% суми місячного грошового забезпечення;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення йому з 01.01.2018 року при перерахунку пенсії основного розміру призначеної йому пенсії з 86% до 70% суми місячного грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.01.2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з посадового окладу начальника Головного управління, в розмірі 9870,00 грн, з урахуванням раніше проведених виплат;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.01.2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з 86% суми місячного грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату йому пенсії виходячи з 86% суми місячного грошового забезпечення, з 01.09.2012 року по 31.12.2017 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №335 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше проведених виплат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зазначив, що він є пенсіонером Збройних Сил України з 2003 року, якому призначена пенсія за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) в розмірі 86% місячного грошового забезпечення. У 2012 році відповідач на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №335 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахував йому пенсію виходячи з 80% грошового забезпечення. У 2018 році на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідач здійснив перерахунок його пенсії виходячи з 70% суми місячного грошового забезпечення.
Крім того, позивач вважає, що відповідач незаконно зменшив йому з 01.01.2018 року при перерахунку пенсії посадовий оклад з 9870,00 грн. до 6910,00грн. та утримав з його пенсії 10878,00 грн., як переплату за раніше виплачені пенсії. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від  17 липня 2020 року адміністративний позов задоволено частково..
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо утримання з його пенсії 10878,00 грн.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення йому з 01.01.2018 року при перерахунку пенсії основного розміру призначеної йому пенсії з 86% до 70% суми місячного грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.01.2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з 86% суми місячного грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу в частині, що стосується зменшення з 01.01.2018 року при перерахунку пенсії позивача виходячи з 9 870,00 грн. до 6  910, 00 грн., та просить винести нове рішення в цій частині, яким задоволити зазначені вимоги, в іншій залишити без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління ПФ України в м. Києві з 15.08.2003 року, є пенсіонером Збройних Сил України, якому призначена пенсія за вислугу років, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Як вбачається із наявного в матеріалах пенсійної справи ФА 138688, копія якої долучена до матеріалів цієї справи, розрахунку, пенсія за вислугу років була обчислена позивачу з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років (32 роки) 40%, надбавка за роботу з таємними документами 20%, 100-відсолткова надбавка, надбавка керівному складу 50%, надбавка за безперервну військову службу 20% , всього – 86% грошового утримання.
У зв`язку із встановленням Постановою КМ України № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» нових розмірів грошового забезпечення, позивачу була перерахована пенсія з 50 % грошового забезпечення включаючи посадовий оклад, оклад за військове звання, процентної надбавки за вислугу років. 
З урахуванням вказаних змін в законодавстві складові були змінені, а саме, у відповідності до наданої Київським міським військовим комісаріатом довідки від 20.04.2018 року, посадовий оклад позивача був встановлений в розмірі 9870,00 грн. 
В подальшому, з метою корегування раніше наданих відомостей, довідкою Київського міського військового комісаріату № ВСЗ/1160 від 30.05.2018 року було надано інші відомості стосовно посадового окладу позивача, який був зменшений до 6910,00 грн. та визнано недійсною попередню довідку від 20.04.2018 року з 01.03.2018 року.
У відповідності до наданої відповідачем копії пенсійної справи ФА 138688, а саме копії перерахунку пенсії від 04.07.2018 року, позивачу були встановлені нові розміри грошового забезпечення та перерахована пенсія з 50 % грошового забезпечення включаючи посадовий оклад у розмірі 6910,00 грн., оклад за військове звання у розмірі 1480,00 грн., процентної надбавки за вислугу років у розмірі 50% -4195,00 грн., що разом складає 8211,63 грн. з 01.08.2018 року.
Крім того, в матеріалах пенсійної справи ФА 138688 міститься копія розрахунку відповідача з посиланням на Постанову КМУ № 704 від 30.08.2017 року та п. 1 Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року, згідно якого позивачу з 01.01. по 01.08.2018 року було здійснено переплату пенсії у розмірі 10878,00 грн., та у зв`язку з яким з 01.08.2018 року, як вказує відповідач у відзиві на позов, було проведено щомісячні відрахування з пенсії позивача для погашення його заборгованості. 
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Щодо вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 у розмірі 86% сум грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно із ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон 2262-ХІІ) передбачається перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно із ч. 18 ст. 43 Закону 2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Відповідно до п. 5 Порядку №45, для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок.
01 березня 2018 року набрала чинності постанова КМ України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшено грошове забезпечення військовослужбовців.
Згідно з розрахунком пенсії за вислугу років по пенсійній справі ФА 138688, станом на 01.01.2018 року основний розмір пенсії позивача становив 86% грошового забезпечення (вислуга років 32) - 5083 грн., підсумок пенсії (з надбавками) склав 4 371, 81 грн.
Таким чином, при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року відповідно до постанови КМ України від 21.02.2018 року №103 відповідачем зменшено основний розмір пенсії позивача з 86% до 70% від суми його грошового забезпечення.
В вересні 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 86%, у задоволенні якої відмовлено листом від 17.09.2018 року №49885/04 з посиланням на ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Спірні правовідносини стосуються проведення перерахунку і виплати пенсії особі, якій призначено пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зменшенням відсоткового значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років.
З огляду на суб`єктний склад учасників цієї справи, зміст позовної вимоги і фактичні обставини цієї справи, суд дійшов висновку про те, що дана вимога відноситься до категорії типових справ. При її вирішенні слід застосовувати висновок Верховного Суду у рішенні від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18 (http://reestr.court.gov.ua/Review/79615886), яке набрало законної сили 16.10.2019 після прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови у цій справі (http://reestr.court.gov.ua/Review/85174587).
У п. 30 вказаного рішення Верховний Суд, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду, дійшов висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до ст. 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі постанови КМ України №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 13 цього Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною вели-чиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
У своєму відзиві відповідач не навів спростувань доводам позивача у цій частині і прийнятності вказаного висновку Верховного Суду при розгляді цієї справи.
Отже, враховуючи вищевказаний висновок Верховного Суду, суд дійшов висновків про неправомірність зменшення відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача її основного розміру з 86% до 70% грошового забезпечення, а відтак і про неправомірність оскаржуваної відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача згідно із його заявою від 03.09.2018 року.
Таким чином, вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 у розмірі 86% сум грошового забезпечення є законною і обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.
З метою поновлення права позивача на отримання пенсії у належному розмірі підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок належної позивачу пенсії з 01.01.2018 з урахуванням основного її розміру 86% від грошового забезпечення для обчислення пенсії (посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна набавка за вислугу років) у розмірі 12585 грн., визначеного на час виникнення права на перерахунок станом на 01.01.2018, 86% якого складає 10823,10 грн.
Заперечення відповідача щодо відсутність коштів суд відхиляє, зважаючи на висновки Великої Палати Верховного Суду у п. 41 постанови від 16.10.2019 у справі №240/5401/18.
Щодо визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо утримання з пенсії позивача 10878,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно з вимогами ст.59 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів іх сімей, проводиться в порядку встановленому частиною другою статті 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із статтею 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Процедура стягнення врегульована Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 р. у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.
З аналізу вказаних норм закону вбачається, що необхідною умовою його застосування є рахункова помилка при здійсненні нарахування пенсії та зловживання з боку пенсіонера, тобто подання ним недостовірних даних.
Проте, відповідачем під час розгляду справи не наведено обставин, необхідних для прийняття рішення про повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями. Листи відповідача містять лише інформацію про те, що в результаті проведення у відповідність до норм чинного законодавства пенсії була нарахована переплата пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року.
При цьому, згідно із статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Положення статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та стаття 1215 Цивільного кодексу України не суперечать одне одному і містять ті самі винятки щодо підстав повернення коштів - розрахункова помилка або недобросовісність з боку набувача.
Разом з тим, відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідач не навів жодних умов, які є обов`язковими для прийняття рішення про повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями.
Наведене свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.08.2018 року щодо утримання 20% від розміру пенсії позивача до повного погашення суми переплати в розмірі 10878,00 грн.
Згідно з частиною третьою статті 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи наведене, суд зазначає про наявність правових підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повернути ОСОБА_1 стягнуті кошти у розмірі 10878,00 грн. з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги, тому вона визнається такою, що підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення позивачу з 01.01.2018 року при перерахунку пенсії посадового окладу з 9870,00 грн. до 6910,00грн., колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частина вісімнадцята статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі по тексту - Порядок №45; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно з розрахунком пенсії по пенсійній справі №ФА 138688 позивача, станом на 01.01.2018 року розмір його пенсії (з надбавками) становив 9765,00 грн. і був обчислений з сум грошового забезпечення, у т.ч. посадового окладу – 9870,00 грн. встановленого на підставі довідки від 20.04.2018 року виданої Київським міським військовим комісаріатом.
У червні 2018 року ГУ ПФУ в м. Києві проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, розмір якої склав 8211,00 грн. і був обчислений з сум грошового забезпечення, у т.ч. посадового окладу – 6910,00 грн. встановленого на підставі довідки від 29.05.2018 року виданої Київським міським військовим комісаріатом.
У листі № 49885/04 від 01.08.2018 року ГУ ПФУ в м. Києві позивачу повідомлено про те, що перерахунок проведено на підставі довідки про грошове забезпечення станом на 29.05.2018 року, виданої уповноваженим органом і що уповноважений орган надав раніше недостовірні данні стосовно розміру посадового окладу позивача.
У вересні 2018року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив роз`яснити підстави зменшення посадового окладу. 
Листом від 22.10.2018 року № 97692/02 відповідачем позивачу надано відповідь, в якій повідомлено, що згідно довідки від 20.04.2018 року виданої Київським міським військовим комісаріатом розмір його посадового окладу було встановлено у 9870,00 грн., але довідкою від 29.05.2018 року уповноважений орган, яким є Київський міський військовий комісаріат змінив розмір посадового окладу позивача до 6910,00 грн. І відповідно, попередня довідка від 20.04.2018 року вважається недійсною.
Колегією суддів встановлено, що для здійснення перерахунку пенсії позивача відповідач отримав від Київського міського військового комісаріату довідку про грошове забезпечення з урахуванням таких складових як: посадовий оклад, оклад за військове звання та процентна надбавка за вислугу років.
Відповідно до пункту 3.1 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530, оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та пенсій в разі втрати годувальника членам сімей померлих військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до Закону, а також визначення розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні та перерахунках пенсій колишнім військовослужбовцям (крім колишніх військовослужбовців строкової військової служби), здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними військовими комісаріатами (ТЦКСП) згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій).
У свою чергу згідно з пунктом 1.5 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2014 року №937, обласні військові комісаріати (ТЦКСП)) - це обласний та Київський міський військовий комісаріат (ТЦКСП) (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Отже, на Київський міський військовий комісаріат покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою та подання такої довідки до органу, що призначає пенсії - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходит до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовної вимоги стосовно визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення позивачу з 01.01.2018 року при перерахунку пенсії посадового окладу з 9870,00 грн. до 6910,00грн.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень  та  у спосіб, що визначені  Конституцією  та  законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод  та  інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.
Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.    
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – Остапенка Володимира Володимировича - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  17 липня 2020 року - без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк          
          
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                          М.І. Кобаль