ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 334/5105/20                                 Головуючий в 1 інст. Ісаков Д.О.
Провадження № 33/807/770/20                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
5 листопада 2020 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 справу за його апеляційною скаргою на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ГЕК «Автомобіліст», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір, - 

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 6 вересня 2020 року о 4 год. 00 хв. ОСОБА_1 рухаючись по вул. Братська в м. Запоріжжі, керував автомобілем Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Транспортний засіб залишено на місці зупинки без порушень, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 вважає, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неправильним дослідженням і ненаданням неналежної юридичної оцінки доказам, без зазначень мотивів відхилення інших належних та допустимих доказів, що спростовують в його діях наявність складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що на доданому ДВД-диску містяться 3 окремі файли з вибірковим включенням/виключенням подій виявлення та фіксування правопорушення, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото – та кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 року №1026. 
Апелянт зазначає, що відеозйомку нібито вчиненого ним правопорушення розпочато о 5 год. 35 хв., а згідно протоколу правопорушення скоєне о 4 год. 00 хв., тобто відеозапис розпочався через 95 хв. після зупинки автомобіля, відеозаписи не є безперервними, а складаються з вибіркових фрагментів, відео 1 та відео 2 взагалі не підлягають правовій оцінці, оскільки з них вбачаються репліки невідомих осіб в формі поліції, візуально яких не можна ідентифікувати на темному фоні, з жодного відеозапису не вбачається повідомлення вголос про причину зупинки водія, не вказується причина зупинки автомобіля, ідентифікація автомобіля, яким нібито керував взагалі не видно, не вказується назва транспортного засобу, не встановлюється особа водія, не вказується ознак алкогольного сп`яніння, тобто, факт керування ОСОБА_1 автомобілем відеозаписом не зафіксовано. 
Крім того, працівниками поліції порушено вимоги ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. Із відеозаписів не можливо встановити прізвище і спеціальні звання осіб, одягнутих у форму патрульної поліції, які вимагали від нього проходження освідування без пояснення підстав та порядку проходження. 
ОСОБА_1 зазначає, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були присутні при події, що мала місце при його відмові проходити освідування. Даних свідків було залучено працівниками поліції пізніше лише формально з метою придання законності процедурі – складання протоколу про адміністративне правопорушення. Пояснення свідків не були написані власноруч, обидва пояснення абсолютно однакові, заповнені по шаблону, пояснення заповненні одним і тим же почерком але підписані різними ручками. Дані пояснення складалися без участі ОСОБА_1 та в таких поясненнях відсутні підписи посадових осіб, яким надавались пояснення свідків. 
Також апелянт вказує на те, що судом не встановлено чи дійсно він керував транспортним засобом на час звернення до нього працівників поліції о 4 год. 00 хв. 
В своїй апеляційній скарзі зазначає, що відносно нього було складено два протоколи за ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанову про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не було додано до матеріалів справи. 
ОСОБА_1 вказує, що згідно постанови серії ЕАМ №3090759 він нібито 6 вересня 2020 року о 4 год. 00 хв. (в той самий період, коли ще й нібито одночасно відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння) керував автомобілем, не маючи при собі посвідчення водія. 
Апелянт зазначає, що відповідно до рішення №1013 УПП у Запорізькій області встановлено, що він не керував автомобілем в спірний період, що підтверджується відповідним відеозаписом в матеріалах справи, який починається лише з 5 год. 30 хв. відсутністю запису відеореєстратора з автомобіля патрульних. Даний факт спростовує підстави притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказує на те, що з аналізу відео 3 взагалі не вбачається, що працівники поліції вчинили конкретні дії щодо надання «Драгера» на освідування, а просто кілька разів перепитували, чи готовий він пройти освідування, провокуючи фіксацію його відмови. З відеозаписів не вбачається конкретної дії надання Драгера для освідування. 
Зазначає на відсутність рапорту працівника поліції, який склав протокол. 
Також не зазначений серійний номер «Драгера», а лише його модель 6820. 
Крім того, із 3 відео інспектори поліції не виконували та не мали наміру виконати вимогу щодо забезпечення доставки до найближчого мед закладу, а обмежились лише виписаними пізніше направленням до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги». 
Вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення підстави виявлення підозри на сп`яніння виявлені о 4 год. 00 хв. з 3 відеозапису, в якому фіксують нібито відмову ОСОБА_1 про проходження освідування в мед закладі закінчується 5 год. 40 хв. 38 сек., а встановлений двогодинний строк на освідування збігав через 20 хв. – оскільки його зупинили о 4 год. 00 хв. 
Також зазначає, що матеріали надіслані до суду без належного супровідного листа керівництва, а на власний розсуд інспектора поліції. 
Крім цього, вказує на наявність розбіжностей в номерних знаках автомобілів, оскільки згідно постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення він вчинив на автомобілі з державним знаком НОМЕР_1 , однак в матеріалах справи фігурує автомобіль з іншим державним знаком НОМЕР_2 . 
Просить постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 подану ним апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Вважав, що протокол відносно нього за ст. 130 КУпАП не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Показав, що транспортним засобом у час, вказаний у протоколі, він не керував. Відеозапис, доданий до протоколу містять запис подій, які відбувались біля його гаражу № НОМЕР_3 в кооперативі «Автомобіліст», розташованому по вул. Братській, 53 в Дніпровському районі м. Запоріжжя. В цей день він із товаришем на ім`я ОСОБА_4 займались ремонтом гаража, вживали алкогольні напої. Приїхав патрульний автомобіль, підійшли працівники поліції стали задавати запитання. Оскільки він був п`яний, суті запитань не запам`ятав. Розмова із поліцейськими не склалася та вони надягнули на нього кайданки. Зі скаргою на вказані дії працівників поліції він не звертався. Після цього приїхали поліцейські з районного відділу поліції та відвезли до відділу поліції. Коли запропоновували пройти медичний огляд він спочатку погоджувався його пройти, а потім відмовився, оскільки не спростовував того, що вживав алкогольні напої. 
На уточнюючи запитання суду показав, що до цих подій приблизно о 2.30 годині він разом зі знайомим на ім`я ОСОБА_4 їздив на АЗС, взяв пиво, але грошових коштів не вистачило. Можливо з приводу цих подій його і розшукували. Вже на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння. Показав, що кримінальне провадження з приводу вказаних подій закрито 2 жовтня 2020 року. 
Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням апелянта свідок ОСОБА_3 показав що він та ОСОБА_2 працювали у охоронній фірмі «Венбест». 6 вересня 2020 року приблизно о 2.00 годині було отримано виклик з АЗС «БРСМ», яка розташована біля Осипенківського кладовища. Коли прибули на виклик побачили біля газової колонки автомобіль «Ланос» червоного кольору, біля нього було двоє чоловіків, які на підвищених тонах спілкувались із оператором цієї АЗС та заправницєю. Спочатку не було зрозуміло з приводу чого виникла сутичка. Він та напарник ОСОБА_2 вийшли з автомобіля, підійшли до оператора, яка була схвильованою. Заправниця сказала, що ці люди намагались придбати пиво та стікі «Айкос», але оплата банківською карткою у них не пройшла і покупець почав виражатися нецензурною лайкою. В цей час автомобіль уїхав. Свідок розгледів лише статуру вказаних осіб та автомобіль. Він із напарником погналися за автомобілем, їздили по району, але не знайшли. Після цього інформацію щодо подій було передано до відділу поліції. Приблизно через півтори години їх попросили приїхати до АЗС та працівники поліції, які були там, продемонстрували фото з камер зовнішнього спостереження із зображенням «Ланосу» червоного кольору, на яких був зображений автомобіль, номерний знак та дві особи, обличчя яких видно не було. В цей час працівники поліції повідомили, що автомобіль за прикметами виявлений у гаражному кооперативі та йому із направником було запропоновано проїхати із поліцейськими впізнати чи є той автомобіль автомобілем, який був на АЗС. Вони поїхали до гаражного кооперативу, який розташований за АЗС, там вже були працівники поліції, той самий «Ланос» червоно кольору, одна особа худорлявої статури стояла біля воріт, а інша сиділа у кайданках. Працівники поліції оглянули автомобіль виявили в ньому пиво та стікі «Айкос». ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився. Свідок показав також, що в цей час поряд із ним був ОСОБА_2 , який все вище наведене бачив та чув.
Викликаний за клопотанням апелянта до судового засідання свідок ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, апелянт не наполягав на його повторному виклику до суду, тому апеляційний суд відповідно до приписів ст. 251 КУпАП досліджує та оцінює надані вказаним свідком письмові показання, які додані до протоколу та які є неаналогічними за змістом показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_3 (а.с. 6). 
Заслухавши в судовому засіданні особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав
Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 031802 від 6 вересня 2020 року (а.с. 1); викладеними в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів даними про відмову водія в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 4); направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до спеціалізованого медичного огляду, в якому вказано що працівниками поліції було виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія від його проходження (а.с. 5); доданими до протоколу письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за змістом яких у присутності вказаних свідків 6 вересня 2020 року о 5.30 год. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічноо засобу Алкотест Драгер 6820, а також відмовився від проходження медичного огляду у встановленому медичному закладі (а.с. 6, 7).
Зі змісту переглянутого в судовому засіданні апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відеозапису події, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 під різними приводами відмовився від проходження будь-якого медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, вважав його проходження недоцільним, оскільки вживав пиво. З відеозапису вбачається виражене порушення мови ОСОБА_1 (а.с. 12). 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За приписами статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінюючи всі докази в цій справі окремо та в їх сукупності для вирішення завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також для повного вирішення доводів апеляційної скарги, апеляційний суд оцінює також і додані до протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки залишення їх без уваги призведе до неповного з`ясування фактичних обставин справи. 
Так свідок ОСОБА_5 показала, що вона працює помічником оператора на АЗС «БРСМ». 6 вересня 2020 року вона перебувала на робчому місці. Приблизно о 2.00 годині на АЗС під`їхав автомобіль «Ланос» червоного кольору реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вона вийшла з приміщення АЗС до вказаного автомобіля. З місця водія вийшов чоловік середньої тілобудови в чорній футболці, чорних шортах, чорних сандалях, приблизно 35 років на вид. Коли чоловік пройшов повз неї, вона почула від нього ризький запах алкоголю та невідомий (пізніше назвався ОСОБА_7 ) хитався, поводив себе агресивно, дістав з холодильника дві пляшки пива, після чого з пивом, стіками «Айкос», цигарками швидко сів в автомобіль за кермо, при цьому не розрахувався та поїхав на великий швидкості у невідомому напрямку (а.с. 8).
Свідок ОСОБА_6 згідно її письмових пояснень, доданих до протоколу, показала, що працює оператором на АЗС «БРСМ». 6 вересня 2020 року вона перебувала на робочому місці. Приблизно о 2.00 годині на АЗС під`їхав автомобіль «Ланос» червоного кольору реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Із-за місця водія вийшов чоловік середньої тілобудови, приблизно 35 років, в чорній футболці, чорних шортах, темних сандалях. Свідок звернула на нього увагу, оскільки він є для неї малознайомим на ім`я ОСОБА_7 , якого вона бачила раніше. В цей час у нього була хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Малознайомий відкрив холодильник, дістав дві пляшки пива. Після цього малознайомий на ім`я ОСОБА_7 , хитаючись пішов до автомобіля, не розрахувавшись за товар (пиво, цигарки, стіки «Айкос») та сів за кермо напідпитку і поїхав з АЗС по вул. Братській в сторону вул. Каховській. Після чого вона викликала охорону (а.с. 9). 
Згідно відомостей з протоколу про адміністративне правопорушення власником автомобіля «DAEWOO LANOS» номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .
Наведені докази в своїй сукупності доводять поза розумних сумнівів, що ОСОБА_8 6 вересня 2020 року у період часу з 02.00 год. по 04.00 год. керував належним йому автомобілем «DAEWOO LANOS» номерний знак НОМЕР_2 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказані докази в їх сукупності спростовують повністю доводи апеляційної скарги з приводу невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та безпідставного притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Зокрема щодо доводів з приводу неінформативності доданого до протоколу відеозапису події, то вини на увагу не заслуговують, оскільки зміст вказаних відеозаписів в достатній мірі доводить те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд, від якого він відмовився, мотивуючи відмову тим, що проходити огляд не потрібно, оскільки він вживав алкогольні напої. 
Доводи апеляційної скарги з приводу того, що на відеозаписі не ідентифіковано особу, якій було запропоновано пройти медичний огляд, транспортний засіб, яким ця особа керувала, апеляційний суд також відхиляє, оскільки зміст вказаного відеозапису в цій частині доповнено іншими доказами, зокрема показаннями свідка ОСОБА_9 , який був безпосередньо допитаний в апеляційному суді, дослідженими апеляційним судом письмовими показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . 
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу порушення працівниками поліції вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», то і до них апеляційний суд відноситься критично, оскільки якщо такі порушення і були допущені, то вони не є предметом з`ясування апеляційним судом у даному провадженні, а відмова водія від проходження медичного огляду жодним чином з ними не пов`язана. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу відсутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на місці події повністю спростовані змістовними та логічними показаннями допитаного в апеляційному суді свідка ОСОБА_3 . 
Що стосується доводів апелянта з приводу того, що винесена відносно нього того ж дня постанова за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП скасована самим органом Національної Поліції через те, що внаслідок розгляду його скарги на вказану постанову було з`ясовано, що транспортним засобом він не керував, то дійсності вони не відповідають, оскільки згідно наданого апелянтом рішення № 1013 від 15 вересня 2020 року постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 126 КУпАП було скасовано не через те, що він не керував транспортним засобом, а через те, що під час розгляду його скарги неможливо було встановити, чи мав він при себе посвідчення водія (а.с. 29-31).
Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в матеріалах справи відомостей що до серійного номеру приладу «Драгер» на істотні порушення під час складення протоколу не вказують, оскільки складено протокол за відмову особи від проходження будь-якого медичного огляду, в апеляційній сказі ОСОБА_1 оспорює факт такої відмови, а не результати проведення огляду певним приладом. 
Згідно наявного в матеріалах справи супровідного листа № 157241/32/03-2020 від 09.09.2020 р. заступником начальника УПП в Запорізькій області до Ленінського районного суду м. Запоріжжя було надіслано 5 адміністративних матеріалів, серед яких першим вказано матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом ДПР18№031802 на 12 арк. із доданим відеозаписом. Отже у апеляційного суду у супереч відповідних доводів апеляційної скарги відсутні підстави для сумнівів щодо процедури надходження даної адміністративної справи відносно ОСОБА_1 до суду першої інстанції (а.с. 12).
Щодо розбіжностей з приводу номерного знаку транспортного засобу, який у протоколі вказано як « НОМЕР_2 », а в постанові суду як « НОМЕР_1 », то вочевидь це є опискою суду першої інстанції, яка на суть справи не впливає та може бути усунута судом першої інстанції. 
З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що вину ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведено сукупністю належних, допустимих доказів і підстав для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги внаслідок перегляду справи в апеляційному суді не встановлено. 
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н ОВ И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 334/5105/20