ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 602/551/19	Головуючий у 1-й інстанції Радосюк А.В. 	
Провадження № 22-ц/817/958/20 	Доповідач - Дикун С.І.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Дикун С.І. 
суддів -  Хома М. В., Храпак Н. М., 
з участю секретаря - Боднар Р.В. 
учасників справи: представника ОСОБА_1                                          адвоката Чеканівського В.Р.; 
позивача ОСОБА_2 
та його представника адвоката Вальчук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №602/551/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Лановецька державна нотаріальна контора, ухваленого суддею Радосюком А.В., - 

                                                      ВСТАНОВИВ:      
       У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 . В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він без реєстрації проживав із спадкодавцем, спадкоємцем за заповітом після померлої матері був його брат ОСОБА_4 , який, 07 серпня 2018 року подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інші спадкоємці в нотаріальну контору не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видані у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 . Позивач вказував, що фактично проживав із матір`ю без реєстрації, прийняв спадщину оскільки є пенсіонером за віком, а тому має право на обов`язкову частку у спадковому майні після матері. 
       Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 червня 2019 року позов ОСОБА_2 (мешканця АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області (місцезнаходження: с.Ванжулів Лановецький район Тернопільська область) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Лановецька державна нотаріальна контора (місцезнаходження: м.Ланівці вул.Новосілка,9 Тернопільської області) - задоволено.
       Визначено ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном в два місяці після набрання рішенням законної сили.
Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Лановецького районного суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, оскільки прийняте з порушенням матеріального та процесуального права. 
       Вказує на те, що суду при розгляді справи необхідно було встановити коло осіб спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після її смерті, однак помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з`ясувати хто з них прийняв спадщину у встановленому законом порядку та вирішити питання про залучення цих осіб до участі у справі. Рішенням встановлено, що спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є син ОСОБА_4 , який 7 серпня 2018 року подав заяву про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не звертались. 
        ОСОБА_1 зазначає, що вона прийняла і оформила спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у тому числі і майно, яке він успадкував за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак не встиг отримати свідоцтва про право на спадщину. 
Крім того посилається на те, що власником спадкового майна вона стала 25.05.2019 року, а провадження в справі відкрите 31.05.2019 року. Отже, на момент розгляду справи та винесення рішення вона була власником майна, яке належало ОСОБА_3 і надання додаткового строку ОСОБА_2 на подання заяви про прийняття спадщини порушує її майнові права.
       У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_5 просить рішення Лановецького районного суду залишити без змін. Посилається на те, що ОСОБА_2 звернувся із заявою до нотаріуса після закінчення шестимісячного строку після смерті матері, оскільки в цей період хворів, але не перебував на стаціонарному лікуванні та вважав, що, оскільки фактично прийняв спадщину, є пенсіонером, тому має право на обов`язкову частку у спадковому майні. Відомості про те, що є спадкоємець, який має ообов`язкову частку апелянтом ОСОБА_1 було приховано від нотаріуса при поданні заяви. На підставі вищенаведеного вважає, що відстуні будь-які правові підстави для задоволення апеляційної скарги.
Під час розгляду справи в апеляційному суді представник ОСОБА_1 адвокат Чеканівський В.Р. підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на викладені у ній доводи.
       Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Вальчук М.М. апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги — надуманими.
       Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи з метою особистої участі їх представників у судовому засіданні не подали. А тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів не вбачає перешкод щодо розгляду справи за їх відсутності. 
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Задовольняючи позовні вимоги, пред`явлені до відповідача - Ванжулівської сільської ради Лановецького району, суд виходив з того, що позивач із поважних причин своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки є пенсіонером, на момент смерті спадкодавця фактично проживав з спадкодавцем, тому мав право на обов`язкову частку у спадщині.
       Проте, колегія суддів з таким висновком суду погодитися не може, виходячи з наступного.
       Із матеріалів справи вбачається, що мати позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 15 березня 2019 року Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.8).
ОСОБА_3 належали на праві власності:
- три земельні ділянки із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства площею площею 0,2559 га; площею 0,1230 га та площею 0,1519 га у с.Ванжулів Лановецького району Тернопільської області, що стверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №225235, серії ЯИ №225236, серії ЯИ №225237, виданих на підставі рішення сесії Ванжулівської сільської ради від 07.09.2009 року №114, від 26.10.2009 року № 116; 
- земельна ділянка площею 0,2500 га, яка розташована в с.Ванжулів Лановецького району Тернопільської області, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель споруд, що стверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №225234, виданого на підставі рішення сесії Ванжулівської сільської ради від 07.09.2009 року №114, від 26.10.2009 року № 116;
- земельна ділянка площею 1,78 га, яка розташована на території Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, цільове призначення земельної ділянки-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №002498, виданого на підставі розпорядження Лановецької райдержадміністрації від 05 травня 2003 року № 170.
- житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , що стверджується копією дубліката свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 18 жовтня 1989 року. (а.с.13-18)
Із копії довідки Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області №112 від 13.03.2019 року вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_2 і з нею проживали: син - ОСОБА_4 проживав без реєстрації (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), син- ОСОБА_2 , 1954 року народження проживає, але не зареєстрований (а.с.12).
Згідно з копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 , виданого 29.12.2009 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_2 є пенсіонером (а.с.5).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 січня 2019 року, державним нотаріусом Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З. відмовлено позивачу ОСОБА_2 у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої матері ОСОБА_3 , оскільки ним не подано заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк (а.с.10).
Із повідомлення Лановецької державної нотаріальної контори № 42/02-14 від 30.01.2019 року вбачається, що спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є син - ОСОБА_4 , який 07 серпня 2018 року подав заяву про прийняття спадщини за заповітом. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видані в зв`язку із смертю спадкоємця ОСОБА_4 . 
        ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого повторно 15 березня 2019 року Лановецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.9).
       Пред`являючи позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , позивач вказав відповідачем Ванжулівську сільську раду Лановецького району, посилаючись на ті обставини, що спадкоємцем за заповітом після померлої матері був його брат ОСОБА_4 , який 07 серпня 2018 року подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а інші спадкоємці в нотаріальну контору не звертались, свідоцтва про право на спадщину не видані у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 .
       Суд першої інстанції погодився із визначенням саме такого суб`єктного складу сторін у даній справі. При цьому суд не з`ясував кола спадкоємців після смерті ОСОБА_4 , який прийняв спадщину по заповіту після матері ОСОБА_3 та не зауважив, що станом на час відкриття провадження у справі — 31.05.2019 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайною І.В. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2019 року на все вищеперераховане майно, належне ОСОБА_3 , на ОСОБА_1 , котра прийняла та оформила спадщину після чоловіка ОСОБА_4 (а.с. 49-60)
       Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
       Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
       За змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
       Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
       Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
       Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
       За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
       Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
       Вказаний висновок викладений зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18).
       Отже, всупереч доводам позивача ОСОБА_2 , він не є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 був також ОСОБА_4 , котрий прийняв спадщину за заповітом після смерті матері, шляхом подання заяви до Лановецької державної нотаріальної контори 07 серпня 2018 року і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого прийняла та оформила право власності на все спадкове майно — ОСОБА_1 .
       За таких обставин, Ванжулівська сільська рада Лановецького району Тернопільської області не є належним відповідачем у справі.
       Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
       Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
       Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.
       Ураховуючи викладене, апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, встановивши фактичні обставини справи, від яких залежить правильність вирішення спору, дійшов висновку про те, що судове рішення безпосередньо стосується прав та інтересів ОСОБА_1 , яка не була залучена до участі у справі в якості відповідача, що є порушенням норм процесуального права та обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).
       Питання про склад осіб, які беруть участь у справі, судом першої інстанції вирішено не було, а суд апеляційної інстанції позбавлений такої процесуальної можливості, внаслідок чого у задоволенні позову ОСОБА_2 до Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Лановецька державна нотаріальна контора, слід відмовити.
       Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1152,60 грн. підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . 
       Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
       Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 25 червня 2019 року скасувати.        
       Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Лановецька державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити. 
       Стягнути з ОСОБА_2 (мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) 1152,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2020 року.

Головуючий:         Дикун С.І.

Судді:         Храпак Н.М.

Хома М.В.