ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2401/18  Номер провадження 22-ц/814/2137/20	Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді : Триголова В.М., 
суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.
розглянула у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2020 року
у справі за позовом  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди                                                   
               В С Т А Н О В И Л А :

       У грудні 2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до  ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, в подальшому збільшили позовні вимоги, заявивши вимоги також і про відшкодування моральної шкоди.
Позов обгрунтовано тим, що їм на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Квартира розташована на третьому поверсі 5-ти поверхового будинку. Над їхньою квартирою поверхом вище розташована квартира відповідача. Із-за халатного відношення відповідача до обслуговування внутрішньоквартирних мереж водопостачання і водовідведення їхню квартиру неодноразово затоплювало. Вони робили ремонти власними коштами. 23 жовтня 2017 року, з вини ОСОБА_1 їх квартира в черговий раз була затоплена, що підтверджується актом працівників КП «Гадяч-житло». У результаті затоплення у житловому приміщенні пошкоджено гіпсокартон в залі, у кухні стелю, електропровід, відпала плитка. ОСОБА_1 відмовляється відшкодовувати завдані збитки. 14 серпня 2018 року інженером - проектувальником ОСОБА_5 виготовлений зведений кошторис розрахунку вартості об`єкта будівництва, відновлювального ремонту квартири. Сума ремонту складає 14 422 грн.
Посилаючись на вищевикладене, позивачі просили стягнути з ОСОБА_1 14422 грн. - суму збитків, необхідних для проведення ремонту в квартирі АДРЕСА_1 та 10 000 грн. моральної шкоди.
               Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 квітня 2019 року до участі у справі зі згоди позивачів, в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 , як співвласника квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки для проведення ремонту в квартирі АДРЕСА_1 в сумі 7211 (сім тисяч двісті одинадцять) гривень та моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальні збитки для проведення ремонту в квартирі АДРЕСА_1 в сумі 7211 (сім тисяч двісті одинадцять) гривень та моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень. 
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі по 736 грн 60 коп. з кожного.
В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди по 2000 гривень на користь кожної залишено без задоволення.
Не погодившись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просять його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
У скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначають, що позивачами не доведено протиправності дій відповідачів, їх вини у спричиненні шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачів та спричиненою шкодою, з посиланям на практику Верховного Суду щодо подібних правовідносин.
Вважають, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги акт працівників КП «Гадяч-Житло» від 23.10.2017 року про залиття квартири, при складенні якого не були присутні відповідач та юрист підприємства, також скаржники зазначають, що актом не встановлено внаслідок якого затоплення відбулися пошкодження у квартирі позивачів.
Відповідачі у апеляційній скарзі вважають необгрунтованою суму морального відшкодування та розмір морального збитку, який встановлений кошторисним розрахунком від 14.08.2018 року, тобто через значний проміжок часу після події залиття.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 квітня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 без задоволення, вимоги відповідачів, викладені в апеляційній скарзі, повністю не визнають.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки в даній справі ціна позову становить 14 422 грн.матеріального збитку та 10 000 грн. моральної шкоди, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  дослідивши матеріали справи  та перевіривши доводи апеляційної скарги,  приходить до  висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Cудом першої інстанції вірно встановлено, що позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_1 .
Згідно акта обстеження квартири від 23.10.2017 року, складеного заступником начальника КП «Гадяч-житло» Брага М.Т., у присутності інженера по житлу КП «Гадяч-житло» ОСОБА_7 , майстра сантехніків ОСОБА_8 , юриста КП «Гадяч-житло» ОСОБА_9 , 22 жовтня 2017 року близько 18 год. 30 хв. ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_3 , а саме демонтаж полотенцесушарки, стали причиною залиття водою квартири АДРЕСА_4 , що розташована поверхом нижче. Під час обстеження кв. АДРЕСА_4 , 23 жовтня 2017 року виявлені такі пошкодження: коридор (замочена стеля – 5,3 кв.м), спальня № 4 (замочена частково стеля -12,4 кв.м), спальня № 5 (замочена частково стеля -12,9 кв.м, шпалери замочені частково), спальня №7 (замочена частково стеля – 9,8 кв.м, шпалери замочені частково), ванна № 8 (замочена стеля – 2,6 кв.м). У всіх кімнатах на стелі виконані ремонтні роботи шпаклівкою, але все замочено частково і маються руді плями. Залиття квартири АДРЕСА_4 відбувається не одноразово (протягом року близько двох разів).
Відповідно до повідомлення КП «Гадяч-житло» від 11.02.2020 року № 09-05/72, при складанні акту обстеження квартири від 23.10.2017 про затоплення квартири АДРЕСА_1 було допущено технічну помилку, а саме на 1-й сторінці у тексті акту помилково зазначено, що в результаті ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_3 , було залито водою квартиру  АДРЕСА_1 . Проте, фактично було здійснено обстеження квартири АДРЕСА_5 (співвласник  ОСОБА_2 ), в якій проводилися ремонтні роботи по демонтажу полотенцесушарки. 
Допитана у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_7 - інженер по житлу КП «Гадяч-житло» підтвердила факт залиття квартири позивачів, з квартири поверхом вище, власниками якої є відповідачі, про що було складено відповідний акт. Щодо будь-якої бездіяльності зі сторони працівників КП «Гадяч-житло», які б могли спричинити затоплення квартири позивачів, на чому наполягав відповідач ОСОБА_2 заперечувала.
Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 22 грудня 2003 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належить на праві приватної, спільної часткової власності квартира АДРЕСА_5 .
Згідно зведеного кошторисного рахунку вартості об`єкта будівництва від 14.08.2018 року та відомостей про обсяг робіт, вартість поточного ремонту квартири АДРЕСА_1 становить 14422 грн. 
       Згідно ст.ст. 177, 179 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
       Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 власник і наймач квартири зобов`язаний не допускати виконання робіт і інших дій, які спричиняють псування приміщень, приладів, обладнання будинку, порушують умови проживання громадян; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної та іншої безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.
Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 7 передбачено, що у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт в день залиття квартири. В акті зазначаються причини залиття, висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з частинами першою і другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
За змістом ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Факт залиття належної позивачам квартири з вини відповідачів та розмір завданої шкоди підтверджено актом про залиття від 23 жовтня 2017 року та зведеним кошторисним розрахунком від 14 серпня 2018 року.
Доводи апеляційної скарги відповідачів на увагу не заслуговують, оскільки ними не спростовано факт того, що залиття сталося не з їх вини та не надано доказів на спростування розміру спричиненої шкоди. Тягар утримання майна, тобто обов`язок забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири, вживати заходи щодо усунення їх несправностей покладений на власника, чого відповідачами виконано не було. Окрім того, із копії заяви ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 від 24.05.2018 року про намір відшкодувати збитки вбачається, що відповідач з метою відшкодувати збитки у зв`язку з проровом труби у жовтні 2017 року, просила надіслати на її адресу документи про сплату 10 000 грн. визначеного внеску. (а.с. 14).
Посилання у апеляційній скарзі щодо відсутності при складанні акта про залиття усіх учасників обстеженн, в тому числі і відповідача є безпідставними, оскільки згідно підпису у акті від 23.10.2017 року відповідач ОСОБА_11 був присутнім при його складанні (а.с. 81), а завірення акта юристом КП «Гадяч-житло» після обстеження квартири не викликає сумнівів у його достовірності.
Таким чином, ОСОБА_11 , ОСОБА_1 не навели переконливих аргументів на спростування висновків суду першої інстанції щодо стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, а тому рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2020 року підлягає залишенню без змін, як таке, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

                                       П О С ТА Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2020 року– залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                                         В.М. Триголов
                       
       Судді        :                                                                        А.І. Дорош

                                                                                       О.А. Лобов