ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" грудня 2020 р.          Справа№ 910/20057/16
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Доманської  М.Л.
суддів:            Отрюха Б.В. 
          Полякова Б.М. 
 
за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.
та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 09.12.2020
розглянувши матеріали апеляційної скарги  Національного банку України
на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.07.2020
у справі  №910/20057/16 (суддя Яковенко А.В.)
за позовом Національного банку України
до Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача1.Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит";
                  2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про звернення стягнення на предмет іпотеки
в межах справи №910/4961/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют"
за заявою Приватного акціонерного товариства "Росава"
до Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют"
про банкрутство  
ВСТАНОВИВ
Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.07.2020 закрито провадження у справі №910/20057/16 за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют", треті особи - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про звернення стягнення на предмет іпотеки, що розглядається в межах справи №910/4961/18  за заявою Приватного акціонерного товариства "Росава" про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют" на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
Національний банк України звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/20057/16, в якій просить скасувати її та направити справу для продовження розгляду до господарського суду міста Києва.
Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що провадження у справі №910/20057/16 не може бути закрите з підстав визнання кредиторських вимог Національного банку України у межах справи №910/4961/18 про банкрутство ПрАТ «Готель «Салют», зокрема з тих підстав, що порушені майнові права Національного банку України не відновлені при затвердженні реєстру вимог кредиторів у процедурі банкрутства.
07.12.2020 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляцційну скаргу, в якому зазначено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2020 визнано кредитором у справі № 910/4961/18 по відношенню до ПрАТ "Готель "Салют" Національний банк України на суму 3542,00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів та визнано кредитором у справі № 910/4961/18 по відношенню до боржника, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника Національний банк України на суму 4214859886,22 грн. Зазначене підтверджує, що суд вже прийняв судове рішення між цими ж самими сторонами, про цей самий предмет і з цих самих підстав.
У судове засіданні 09.12.2020 з`явились представники скаржника,  боржника та  ГУ ДПС у Київській області, інші представники учасників справи не з`явились, про причини неявки не повідомили.
Всі учасники справи про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином направленням на адресу їх місцезнаходження копії ухвали суду від 10.11.2020 у даній справі.
Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
В той же час за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку за можливе здійснювати розгляд скарги без участі певних представників учасників справи, що не з`явилися у судове засідання, так як вони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.
Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників скаржника, боржника, ГУ ДПС у Київській області колегія суддів прийшла до висновку про залишення  апеляційної скарги без задоволення, та  оскаржуваної ухвали суду першої інстанції -без змін.
На розгляді у господарському суді міста Києва знаходиться справа №910/4961/18 за заявою Приватного акціонерного товариства "Росава" про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют".
Національний Банк України звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют" про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неналежного виконання Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" грошового зобов`язання з повернення Національному Банку України кредиту, позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежилі будівлі готелю "Салют" загальною площею 12     255,4 кв.м (літ. А та літ. А-1), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Мазепи Івана, 11-Б, що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству "Готель "Салют", за рахунок якого було забезпечено виконання грошового зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" перед 
Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2019 (суддя Босий В.П.) передано матеріали справи №910/20057/16 за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют", треті особи - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про звернення стягнення на предмет іпотеки для розгляду в межах справи №910/4961/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют", що розглядається Господарськ 
Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"
суд 
Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"
міста Києва. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2019 у справі №910/20057/16  позов Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют", треті особи - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про звернення стягнення на предмет іпотеки прийнято до розгляду в межах справи №910/4961/18 за заявою Приватного акціонерного товариства "Росава" про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют"; вирішено позовну заяву розглядати за правилами загального позовного провадження.
Закриваючи провадження у справі №910/20057/16 за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют", треті особи - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про звернення стягнення на предмет іпотеки, що розглядається в межах справи №910/4961/18,  суд першої інстанції виходив з того, що в межах справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют" грошові вимоги Національного банку України на суму 4 214     859     886,22 грн., по зобов"язаннях, які є предметом спору у справі №910/20057/16, були повністю визнані судом як вимоги, забезпечені заставою майна боржника, у зв`язку з чим, провадження у справі №910/20057/16 підлягає закриттю з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
Північний апеляційний господарський суд погоджується з доводами суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Позовні вимоги Національного банку України у справі №910/20057/16, що розглядається  в межах справи №910/4961/18,  обґрунтовані тим, що внаслідок неналежного виконання Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" грошового зобов`язання з повернення кредиту на загальну суму 4 321     623     261,82 грн. за кредитними договорами від 21.10.2008 №48, від 16.02.2009 №     03/4, від 18.05.2009 №03/18, від 18.06.2009 №03/23, від 10.07.2009 №03/28, від 12.11.2009 №03/33, від 02.09.2010 №03/35, від 11.03.2014 №03/36, від 04.11.2008 №63/1, від 18.11.2008 №63/3, від 05.03.2009 №03/6 зі всіма змінами та доповненнями, що викладені шляхом укладення додаткових договорів до них, позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки -  нежилі будівлі готелю "Салют" загальною площею 12 255,4 кв.м (літ. А та літ. А-1), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Мазепи Івана, 11-Б, що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству "Готель "Салют", за рахунок якого було забезпечено виконання вищевказаного грошового зобов`язання, шляхом продажу на прилюдних торгах.
При цьому ухвалою господарського суду міста Києва від 14.05.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют" (місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. І. Мазепи,11-Б, код ЄДРПОУ 22950541). Визнано грошові вимоги Приватного акціонерного товариства "Росава" до Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют" в розмірі 14 408 622,58 грн. Введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют". Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют" за номером 51397 від 18.05.2018р. Призначено розпорядником майна Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют" арбітражного керуючого  Шмуйло  Андрія Дмитровича. Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 30.07.2018.
Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).
Судом враховується, що 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ) від 18.10.2018 № 2597-VIII, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97 проти України" від 21.10.2010).
Отже законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.
Відповідно до ч.1 ст.2 КУзПБ - провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України;
Відповідно до ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.
Як вбачається з ухвали господарського суду м.Києва від 03.06.2020 у справі №910/4961/18 (досліджено судовою колегією під час розгляду апеляційної скарги), в червні 2018 до господарського суду міста Києва в межах справи №910/4961/18 надійшла заява Національного банку України з грошовими вимогами до боржника на суму 480     868     000,00грн., 03.09.2018 до суду надійшла заява Національного банку України про уточнення розміру кредиторських вимог, у якій він просить визнати вимоги до боржника у розмірі 4     214 859     886,22 грн. Згідно з довідками-розрахунками заборгованостей, меморіальними ордерами, виписками, а також оборотно-сальдовою відомістю заборгованість ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" перед Національним банком України складає:
-  за Кредитним договором № 48 від 21.10.2008 - 304 611 737,10 грн.,
-          за Кредитним договором № 63/1 від 04.11.2008 - 664     607 426,40 грн.,
-          за Кредитним договором № 63/3 від 18.11.2008 - 443 071 617,60 грн.,
-          за Кредитним договором № 03/4 від 16.02.2009 - 365 534 084,52 грн.,
-          за Кредитним договором № 03/6 від 05.03.2009 - 64     261 158,91 грн.,
-          за Кредитним договором № 03/18 від 18.05.2009 - 0,00 грн.,
-          за Кредитним договором № 03/23 від 18.06.2009 - 0,00 грн.,
-          за Кредитним договором № 03/28 від 10.07.2009 - 1 204     557 942,70 грн.,
-          за Кредитним договором № 03/33 від 12.11.2009 - 222     571 681,94 грн.,
-          за Кредитним договором № 03/35 від 02.09.2010 - 432     645     020,23 грн.,
-          за Кредитним договором № 03/36 від 11.03.2014 - 512     759     216,82 грн.
Заборгованість у сумі за несплаченими штрафами за порушення умов Кредитних договорів, а саме: від 16.02.2009 №03/4, від 10.07.2009 №03/28, від 12.11.2009 №03/33, від 02.09.2010 №03/35, від 11.03.2014 №03/36, від 04.11.2008 №63/1, від 18.11.2008 №63/3 та від 21.10.2008 №48 складає 240 000,00 грн.
Таким чином, із розрахунку суду загальна заборгованість за Кредитними договорами, в якості забезпечення виконань зобов`язань за якими між Національним банком України, Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" та Відкритим акціонерним товариством "Готель "Салют" було укладено  Договір іпотеки від 18.11.2008, зареєстровано в реєстрі за №3827 зі змінами та доповненнями до нього, складає  4 214     859 886,22 грн. (вказане встановлено 
Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"
№910/4961/18 
Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"
).
Вказаною ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2020 серед іншого Національний банк України визнано кредитором у справі №910/4961/18 по відношенню до боржника на суму 3     542,00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів;  Національний банк України визнано кредитором, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника на суму 4 214 859 886,22 грн.
Згідно з ч. 6 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.
Окрім того, відповідно до ч.ч.1, 7 ст. 63 Кодексу України з процедур банкрутства, які кореспондуються з положеннями ч.5 ст. 112 Цивільного кодексу України, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. Вимоги, не погашені у зв`язку із недостатністю майна, вважаються погашеними.
Частиною 6 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово. 
З наведеного слідує, що в межах справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют" грошові вимоги Національного банку України на суму 4     214     859 886,22 грн. по зобов"язаннях, які є предметом спору у справі №910/20057/16, були повністю визнані як вимоги  забезпечені заставою майна боржника .
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України  господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;
Пунктом 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогам.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, дійшов вірного висновку, що провадження у справі №910/20057/16 підлягає закриттю з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.
В даному випадку в межах справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Готель "Салют" визнані кредиторські вимоги Національного банку України на суму 4     214 859 886,22 грн, про що винесено відповідну ухвалу 03.06.2020 у справі №910/4961/18, яка у встановленому порядку набрала законної сили і є судовим рішенням у розумінні ч.1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України України, що свідчить про наявність обставин для відмови у відкритті провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, а відтак є передумовою для застосування п.3 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.
Доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують обставин, встановлених судом в оскаржуваній ухвалі.
У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського     суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, та залишення без змін оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. 
Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду міста Києва від 13.07.2020 у справі №910/20057/16 залишити без змін.
Матеріали справи №910/20057/16 направити до господарського суду міста Києва.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.
Повний текст виготовлено 14.12.2020.

Головуючий суддя                                                            М.Л. Доманська 

Судді                                                                                Б.В. Отрюх

                                                                                Б.М. Поляков