П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1070/20	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Домусчі С.Д.,
                                – Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання – Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного  адміністративного  суду від 07 серпня 2020 року, прийняте у складі суду судді Бездрабка О.І. в місті Херсон по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екофарм-Агро" до Чорноморської митниці Держмитслужби   про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,-  

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Екофарм-Агро" звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення від 09.04.2020 р. № UА508280/2020/000006/2 про коригування митної вартості товарів, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.04.2020 р. № UA508280/2020/00035, рішення від 13.04.2020 р. № UA508280/2020/000007/2 про коригування митної вартості товарів, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.04.2020 р. № UA508280/2020/00037.
  Рішенням Херсонського окружного  адміністративного  суду від 07 серпня 2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екофарм-Агро задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення від 09.04.2020 р. № UА508280/2020/000006/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.04.2020 р. № UA508280/2020/00035. Визнано протиправними та скасовано рішення від 13.04.2020 р. № UA508280/2020/000007/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 13.04.2020 р. № UA508280/2020/00037.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Чорноморська митниця Держмитслужби звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до винесення необґрунтованого рішення та невірного вирішення спору, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що за результатом опрацювання документів, заявлених за МД від 08.04.2020 №UA508290/2020/003333 було встановлено наявність невідповідностей, а саме: підпис керівника підприємства ОСОБА_1 на інвойсі № GIB2020000000002 від 30.03.2020 не відповідає підпису цієї ж особи у контракті № 1/31-20 від 30.03.2020 та інших товаросупровідних документах; в документах зазначено CIF Херсон, фактично ж товар переміщувався виключно автомобільним транспортом, разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано. Апелянт зазначає, що копії документів, додатково наданих позивачем, не містять усіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості та мають розбіжності та неточності. Також апелянт зазначає, що під час митного оформлення ТОВ «Екофарм-агро» не надана документальна інформація щодо наявності/відсутності оплати за товар. З огляду на викладене, апелянтом прийнято рішення про коригування митної вартості, яку визначено за резервним методом визначення митної вартості товарів. 
Апелянт також вказує, що за результатом опрацювання документів, заявлених за МД від 13.04.2020 №U А508290/2020/003423 встановлено розбіжності, а саме в поданих до митного оформлення документах підпис керівника підприємства ОСОБА_1 на інвойсі № GIB2020000000003 від 02.04.2020 не відповідає підпису цієї ж особи у контракті №           1/31-20 від 30.03.2020 та інших товаросупровідних документах;  в документах зазначено CIF Херсон, фактично ж товар надійшов в Чорноморський рибний порт Одеської області. Апелянт зазначає, що копії документів, додатково наданих позивачем, не містять усіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості та мають розбіжності та неточності. Також апелянт зазначає, що під час митного оформлення ТОВ «Екофарм-агро» не надана документальна інформація щодо наявності/відсутності оплати за товар. З огляду на викладене, апелянтом прийнято рішення про коригування митної вартості, яку визначено за резервним методом визначення митної вартості товарів.
Представник позивача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Екофарм-Агро" зареєстровано як юридичну особу 26.02.2014 р., про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 1 498 102 0000 000705. Основним видом економічної діяльності підприємства є 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
30.03.2020 р. між ТОВ "Екофарм-Агро" (покупець) та KODAN TARIM SAN. VE DIS ТІС. LTD. SIRKETI (Турція, м. Стамбул)  (продавець) укладено контракт 1/31-20, відповідно до якого продавець зобов`язується поставити покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар/продукцію, асортимент, ціна, кількість якої передбачена специфікаціями, підписаними обома сторонами та які є невід`ємною частиною цього контракту на умовах Інкотермс-2010. Оплата за поставлений товар за цим контрактом буде здійснюватись покупцем, шляхом банківського переказу 100 % оплати на розрахунковий рахунок продавця у формі платіжного доручення, на підставі рахунку-фактури потягом 180 днів після поставки товару. Загальна орієнтовна сума контракту складає 50000 дол. США. Поставка товару здійснюється на умовах СРТ пгт.Чаплинка, Херсонська область, Україна (згідно Інкотермс-2010). Додатково допускаються інші умови поставки згідно Інкотерм-2010, які можуть визначатися в специфікаціях до контракту без підписання додаткової угоди.
На виконання умов контракту KODAN TARIM SAN. VE DIS ТІС. LTD. SIRKETI поставлено ТОВ "Екофарм-Агро", серед іншого, попкорнову кукурудзу у паперових мішках вагою 3825 кг та 3125 кг.
08.04.2020 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товару - МД № UA508280/2020/003333.
Митна вартість попкорнової кукурудзи визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), товару 3825 доларів США.
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані наступні документи: пакувальний лист від 30.03.2020 р. б/н; рахунок-фактуру (інвойс) від 30.03.2020 р. № GIB2020000000002; автотранспортну накладну від 01.04.2020 р. № 000335; сертифікат про походження товару від 31.03.2020 р. № S0274677; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.03.2020 р. № 1/31-20; специфікацію від 31.03.2020 р. № 1.
За результатами перевірки МД UA508280/2020/003333 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення від 08.04.2020 р., відповідно до якого, на підставі ст.53 МК України, митницею запропоновано ТОВ "Екофарм-Агро" надати додаткові документи, а саме: 1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 2) виписку з бухгалтерської документації стосовно операцій, пов`язаних з задекларованим товаром (оборотно-сальдова відомість по 632 рахунку "Розрахунок з іноземними постачальниками", оборотно-сальдова відомість по 28 рахунку "Товари", оборотно-сальдова відомість по 685 рахунку "Розрахунок з іншими кредиторами", оборотно-сальдова відомість по 312 рахунку "Поточні рахунки в іноземній валюті"); 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) на товар; 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
09.04.2020 р. на виконання вимог митного органу позивач надав лист-пояснення, копію інвойсу, копію договору купівлі-продажу від 30.03.2020 р. № 30/03-2020, експертний висновок РТПП від 09.04.2020 р. № 120-355.
09.04.2020 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA508280/2020/000006/2, відповідно до якого визначено вартість товару - 69199,61 доларів США, сформовано картку відмови № UA508280/2020/00035.
Приймаючи дане рішення про коригування митної вартості товару відповідач вказав на наступні підстави: "Метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується у зв`язку з тим, що документи, подані декларантом до митного оформлення, не можуть бути використані для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів з наступних підстав. Подані документи, що підтверджують складові митної вартості, містять розбіжності, а саме: підпис керівника підприємства Кодан Халил Ахмет Тугрул на інвойсі № GIB2020000000002 від 30.03.2020 р. не відповідає підпису цієї ж особи у контракті № 1/31-20 від 30.03.2020 р. та інших товаросупровідних документах. Поставка товару на умовах CIF означає, що продавець виконав поставку, коли товар завантажено на транспортний засіб в порту відвантаження та має на увазі перевезення товару або транспортного засобу морським транспортом, а продажна ціна включає в себе вартість товару, фрахт, а також вартість страховки. При цьому в документах зазначено CІF Херсон фактично ж товар переміщувався виключно автомобільним транспортом. Продавець для умов CIF повинен отримати страховий поліс, але митниці документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а саме страховий поліс не надано. Відповідно до ч.2 ст.58 митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Згідно п.3 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України. У зв`язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості ідентичних товарів, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовується. У зв`язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовується. У зв`язку з відсутністю інформації щодо ціни одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов`язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, компонентів, зазначених у ст.62 МКУ, метод визначення митної вартості на основі віднімання не застосовується. У зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості товарів, надана виробником, що оцінюються, або від його імені та складається із сум, зазначених у ст.63 МКУ, метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовується. Митна вартість ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, основою для визначення митної вартості є митна вартість оцінюваних товарів, яка визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) на рівні: товар № 10 - 18,0914 USD/кг (митна декларація від 27.03.2020 № UA508280/2020/002953). Перелік додаткових документів витребуваних митницею на підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу України: 1) договір (угоду контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) вилиску з бухгалтерської документації стосовно операцій, пов`язаних з задекларованим товаром (оборотно-сальдова відомість по 632 рахунку "Розрахунок з іноземними постачальниками", оборотно-сальдова відомість по 28 рахунку "Товари", оборотно-сальдова відомість по 685 рахунку "Розрахунок з іншими кредиторами", оборотно-сальдова відомість по 312 рахунку "Поточні рахунки в іноземній валюті"); 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) копію митної декларації країни відправлення. Разом з листом від 09.04.2020 № 09/04-20 декларантом надано копію рахунку-інвойсу відповідно до якої експортером здійснено закупівлю кукурудзи з третьою особою, копію Договору купівлі-продажу від 30.03.2020 № 30/03-2020 та експертний висновок РТПП від 09 04.2020 № 120-355. Листом від 09.04.2020 № 09/04 митницю повідомлено про неможливість надання будь-яких інших витребуваних документів. У відповідності зі ст.57 МКУ проведена процедура консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів відповідно до вимог ст.64 МКУ".
13.04.2020 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товару - МД № UA508280/2020/003423.
Митна вартість попкорнової кукурудзи визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), товару 3125 доларів США.
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 02.04.2020 р. № GIB2020000000003; автотранспортну накладну від 08.04.2020 р. № 442618; сертифікат про походження товару від 03.04.2020 р. № S0274678; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.03.2020 р. № 1/31-20; специфікацію від 30.03.2020 р. № 2.
За результатами перевірки МД UA508280/2020/003423 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення від 13.04.2020 р., відповідно до якого, на підставі ст.53 МК України, митницею запропоновано ТОВ "Екофарм-Агро" надати додаткові документи, а саме: 1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 2) виписку з бухгалтерської документації стосовно операцій, пов`язаних з задекларованим товаром (оборотно-сальдова відомість по 632 рахунку "Розрахунок з іноземними постачальниками", оборотно-сальдова відомість по 28 рахунку "Товари", оборотно-сальдова відомість по 685 рахунку "Розрахунок з іншими кредиторами", оборотно-сальдова відомість по 312 рахунку "Поточні рахунки в іноземній валюті"); 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) на товар; 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
13.04.2020 р. на виконання вимог митного органу позивач надав лист-пояснення № 13/4-20 та повідомив інших документів не надає.
13.04.2020 р. відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA508280/2020/000007/2, відповідно до якого визначено вартість товару - 56535,63 доларів США, сформовано картку відмови № UA508280/2020/00037.
Приймаючи дане рішення про коригування митної вартості товару відповідач вказав на наступні підстави: "Метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується у зв`язку з тим, що документи, подані декларантом до митного оформлення, не можуть бути використані для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів з наступних підстав. Подані документи, що підтверджують складові митної вартості, містять розбіжності, а саме: підпис керівника підприємства Кодан Халил Ахмет Тугрул на інвойсі № GIB2020000000003 від 02.04.2020 р. не відповідає підпису цієї ж особи у контракті № 1/31-20 від 30.03.2020 р. та інших товаросупровідних документах. Поставка товару на умовах CIF означає, що продавець виконав поставку, коли товар завантажено на транспортний засіб в порту відвантаження та має на увазі перевезення товару або транспортного засобу морським транспортом, а продажна ціна включає в себе вартість товару, фрахт, а також вартість страхування. При цьому в документах зазначено CІF Херсон фактично ж товар надійшов в Чорноморський рибний порт Одеської області. Продавець для умов CIF повинен отримати страховий поліс, але митниці документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а саме страховий поліс не надано. Відповідно до ч.2 ст.58 митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Згідно п.3 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України. У зв`язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості ідентичних товарів, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовується. У зв`язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовується. У зв`язку з відсутністю інформації щодо ціни одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов`язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, компонентів, зазначених у ст.62 МКУ, метод визначення митної вартості на основі віднімання не застосовується. У зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості товарів, надана виробником, що оцінюються, або від його імені та складається із сум, зазначених у ст.63 МКУ, метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовується. Митна вартість ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, основою для визначення митної вартості є митна вартість оцінюваних товарів, яка визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) на рівні: товар № 1 - 18,0914 USD/кг (митна декларація від 27.03.2020 № UA508280/2020/002953). Перелік додаткових документів витребуваних митницею на підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу України: 1) договір (угоду контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) вилиску з бухгалтерської документації стосовно операцій, пов`язаних з задекларованим товаром (оборотно-сальдова відомість по 632 рахунку "Розрахунок з іноземними постачальниками", оборотно-сальдова відомість по 28 рахунку "Товари", оборотно-сальдова відомість по 685 рахунку "Розрахунок з іншими кредиторами", оборотно-сальдова відомість по 312 рахунку "Поточні рахунки в іноземній валюті"); 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) копію митної декларації країни відправлення. Разом з листом від 09.04.2020 № 09/04-20 декларантом надано копію рахунку-інвойсу відповідно до якої експортером здійснено закупівлю кукурудзи з третьою особою, копію Договору купівлі-продажу від 30.03.2020 № 30/03-2020 та експертний висновок РТПП від 09 04.2020 № 120-355. Листом від 09.04.2020 № 09/04 митницю повідомлено про неможливість надання будь-яких інших витребуваних документів. У відповідності зі ст.57 МКУ проведена процедура консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів відповідно до вимог ст.64 МКУ".
Вважаючи рішення про коригування митної вартості товару від 09.04.2020 р. № UA508280/2020/000006/2, від 13.04.2020 р. UA508280/2020/000007/2 та картки відмови від 09.04.2020 р. UA508280/2020/00035, від 13.04.2020 р. UA508280/2020/00037 протиправними, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що  позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості, водночас відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.
Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі – МК України).
Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті. 
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).
Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. 
При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом зокрема, у постановах від 13 лютого 2020 року (справа №812/1325/17), від 11 лютого 2020 року (справа №520/9544/18), від 12 лютого 2019 року (справа №808/1801/18), від 26 червня 2018 року (справа №814/1996/15), від 22 травня 2018 року (справа №808/178/16), від 23 жовтня 2018 року (справа №820/1761/17), постановах  Верховного Суду України від 31 березня 2015 року (справа № 21-127а15), від 30 червня 2015 року (справа № 21-591а15), в яких зазначено, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як встановлено колегією суддів, обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної позивачем митної вартості товару заявленому у спірному випадку до декларування, апелянт послався на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності.
Щодо посилань апелянта, що підпис керівника підприємства Кодан Халил Ахмет Тугрул на інвойсах не відповідає підпису цієї ж особи у контракті та інших товаросупровідних документах, колегія суддів зазначає, що працівники митного органу не уповноважені встановлювати належність підпису певній особі, оскільки такими повноваженнями наділений виключно відповідний фахівець у сфері почеркознавства, компетенція якого підтверджена відповідними документами, що підтверджують кваліфікацію. Водночас, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає таких візуальних відмінностей у підписах вищезазначеної особи, які б давали підстави обґрунтовано стверджувати про факт підробки підпису та виконання його іншою особою. Таким чином, зазначені доводи апелянта, які були покладені в основу оскаржуваних рішень про коригування митної вартості представляють собою припущення, які не можуть бути покладені в основу рішення митного органу.
Стосовно посилань апелянта, що згідно МД від 08.04.2020 №UA508290/2020/003333 в документах зазначено CIF Херсон, фактично ж товар переміщувався виключно автомобільним транспортом, разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом контракту від 30.03.2020 р. № 1/31-20 поставка товару здійснюється на умовах СРТ пгт.Чаплинка, Херсонська область, Україна (згідно Інкотермс-2010). Додатково допускаються інші умови поставки згідно Інкотерм-2010, які можуть визначатися в специфікаціях до контракту без підписання додаткової угоди.
Поставка позивачу товару згідно інвойсів та специфікацій здійснювалась на умовах CIF Херсон за правилами Інкотермс 2010.
На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 р. Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.
Відповідно до Інкотермс-2010 як за умовами поставки СРТ, так і за умовами CIF у покупця відсутній обов`язок забезпечення страхування проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.
Зважаючи на те, що перевезення товару фактично здійснювалося на умовах поставки CIF, то в даному випадку ТОВ "Екофарм-Агро" не повинно додатково страхувати товар та нести витрати на транспортування вантажу.
Крім того, п.5.1 контракту від 30.03.2020 р. № 1/31-20 передбачено, що продавець під час відвантаження товарів повинен надати покупцю необхідні відвантажні документи: рахунок-фактуру, скріплену печаткою продавця; фіто сертифікати, СМR чи інші документи за погодженням сторін.
Тобто, за умовами контракту не передбачено передачу покупцю документів про страхування вантажу.
У документах, надання покупцеві яких передбачено контрактом і на підставі яких позивачем розраховувалась митна вартість товару, та які надавались на вимогу відповідача, вказана ціна товару з урахуванням умов поставки CIF Херсон.
Таким чином, суд вважає помилковим твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 р. по справі № 821/829/18 (адміністративне провадження № К/9901/5724/19), від 14.08.2018 р. по справі № 821/1617/17 (адміністративне провадження № К/9901/48422/18).
Стосовно доводів апелянта, що згідно МД від 13.04.2020 №U А508290/2020/003423 встановлено розбіжності, в документах зазначено CIF Херсон, фактично ж товар надійшов в Чорноморський рибний порт Одеської області, суд апеляційної інстанції зазначає, що митним органом не було надано належної оцінки доводам декларанта стосовно того, що товар дійсно надійшов у Чорноморський рибний порт Одеської області, але на тому ж автотранспорті прямує до Херсона.
Щодо доводів відповідача про ненадання декларантом усіх необхідних документів, а саме: 1) договір (угоду контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації стосовно операцій, пов`язаних з задекларованим товаром (оборотно-сальдова відомість по 632 рахунку "Розрахунок з іноземними постачальниками", оборотно-сальдова відомість по 28 рахунку "Товари", оборотно-сальдова відомість по 685 рахунку "Розрахунок з іншими кредиторами", оборотно-сальдова відомість по 312 рахунку "Поточні рахунки в іноземній валюті"); 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 6) копію митної декларації країни відправлення, то суд вважає їх безпідставними, так як такі документи згідно з ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище. Крім того, оскільки за умовами контракту від 30.03.2020 р. № 1/31-20 оплата за товари має здійснитись протягом 180 днів після поставки товару, а сама поставка за умовами СІF здійснена 30.03.2020 р., то надати документи про виписку з бухгалтерської документації стосовно операцій, пов`язаних з задекларованим товаром, ТОВ "Екофарм-Агро" не мало можливості у зв`язку з їх відсутністю.
Окрім того, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 17 квітня 2018 року (справа №815/329/17), навіть відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).
Разом з тим, згідно вимог ч. 4 ст. 308 КАС України,  докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи, що за умовами контракту від 30.03.2020 р. № 1/31-20 оплата за поставлений за цим контрактом товар здійснюється Покупцем шляхом банківського переказу 100% оплати на розрахунковий рахунок Продавця у формі платіжного доручення на підставі рахунку-фактури протягом 180 днів після поставки товару, а сама поставка за умовами СІF здійснена 30.03.2020 р, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, було залучено до матеріалів справи виписку по рахунку, з якої вбачається факт здійснення оплати коштів ТОВ «Екофарм- Агро» за контрактом №1/31-20 від 30.03.2020р. 
Окрім того, позивачем до суду апеляційної інстанції було також надано митні експортні декларації, оформлені Продавцем за контрактом №1/31-20 від 30.03.2020р. на території Республіки Туреччина під час поставки товару. Вказані турецькі митні експортні декларації на запит Позивача було надано контрагентом лише 08.08.2020p. При цьому, із вказаних митних експортних декларацій вбачається відповідність ціни товару у митних деклараціях Покупця та Продавця. 
Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15 (адміністративне провадження № К/9901/14750/18), від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18 (адміністративне провадження № К/9901/23676/19).
Отже, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач визначив митну вартість товару позивача за шостим (резервним) методом (стаття 64 МК України).
Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», митницею при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04.09.2018 року у справі №818/1186/17 року, відповідно до яких формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Крім того, Верховний Суд зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, в якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товарів було обрано МД від 27.03.2020 р. № UA508280/2020/002953.
В той же час дослідженням даної митної декларації встановлено, що поставку здійснено на виконання контракту від 01.04.2019 р. № 1/4-19, а за МД від 08.04.2020 р. № UA5082802020/003333 та від 13.04.2020 р. № UA5082802020/003423 на виконання контракту від 30.03.2020 р. № 1/31-20. 
Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Слід зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. При цьому суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності керуються принципом свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у праві таких суб`єктів добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки та здійснювати зовнішньоекономічну діяльність у будь-яких формах, які прямо не заборонені чинним законодавством України (стаття 2 Закону). Частиною першою статті 14 цього Закону суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності дозволено самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.
Відтак, з аналізу викладеної норми слідує, що не заслуговують на увагу посилання митного органу на МД від 27.03.2020 р. № UA508280/2020/002953, оскільки позивач, як суб`єкт господарювання, має право укладати будь - які зовнішньоекономічні договори, крім тих, укладення яких заборонено законодавством України згідно ст. 382 ГК України. Крім цього, позивач має повне право укладати контракт, де ціни за товар визначаються за взаємною згодою сторін, а тому сумніви митного органу щодо дійсної митної вартості товару є безпідставними. При цьому суд також враховує, що з митної декларації від 27.03.2020 р. № UA508280/2020/002953 неможливо встановити всі показники, які впливали на ціноутворення товару.
Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскільки позивачем для оформлення товарів за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.
З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 09.04.2020 р. № UA508280/2020/000006/2, від 13.04.2020 р. UA508280/2020/000007/2 не відповідають ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягають скасуванню.
Оскільки картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.04.2020 р. № UA508280/2020/00035 та від 13.04.2020 р. № UA508280/2020/00037 прийняті на підставі рішень про коригування митної вартості товарів, які визнано судом протиправними, то вони також підлягають скасуванню.
  Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного  адміністративного  суду від 07 серпня 2020 року – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного  адміністративного  суду від 07 серпня 2020 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екофарм-Агро" до Чорноморської митниці Держмитслужби   про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М. П. Коваль

Суддя:                                                                                     С.Д. Домусчі

Суддя:                                                                                     О. О. Кравець