КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 755/8571/19
провадження №22-ц/824/12578/2020
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Болотова Є.В., Музичко С.Г.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Потапьонок К.В.,	
учасники справи: представник позивача Бутенко О.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» - Ішутка Сергія Юрійовича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року /суддя Марфіна Н.В./
за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову
у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Представник позивача звернувся з заявою про забезпечення позову, у якій він просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:
- заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які правочини щодо відчуження майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову;
- заборони відповідачу та будь-яким іншим особам укладати будь-які попередні договори купівлі-продажу щодо об`єктів незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову;
- заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які правочини спрямовані на відступлення права вимоги майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову;
- заборони відповідачу та будь-яким іншим особам укладати будь-які договори щодо відчуження права власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову;
- заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які правочини щодо передання майнових прав у заставу (іпотеку) на об`єкти незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову;
- заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що діють згідно Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єктів незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 стосовно житлових на нежитлових приміщень визнання майнових прав на які є предметом позову.
Ухвалою  Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» вчиняти будь-які правочини щодо відчуження майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, вчиняти будь-які правочини спрямовані на відступлення права вимоги майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, вчиняти будь-які правочини щодо передання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва у заставу (іпотеку), укладати будь-які попередні договори купівлі-продажу щодо об`єктів незавершеного будівництва, які знаходяться за будівельною адресою АДРЕСА_1 : нежитлове приміщення №5-2, площею 257,30 к.м., під`їзд 5, поверх 1; нежитлове приміщення №6, площею 442,70 кв.м., поверх 1-2; житлове приміщення - квартира №94 , площею 89,60 кв.м., кількість кімнат 2, поверх 2; житлове приміщення - квартира №145 , площею 90,00 кв.м., кількість кімнат 2, поверх 2.
Заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 : нежитлове приміщення №5-2, площею 257,30 к.м., під`їзд 5, поверх 1; нежитлове приміщення №6, площею 442,70 кв.м., поверх 1-2; житлове приміщення - квартира №94 , площею 89,60 кв.м., кількість кімнат 2, поверх 2; житлове приміщення - квартира №145 , площею 90,00 кв.м., кількість кімнат 2, поверх 2.
В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовлено. /а.с. 130-136/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» - Ішутко С.Ю. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції помилково вжито заходів забезпечення позову, тотожних до позовних вимог, а оскаржена ухвала фактично вирішує спір по суті позовних вимог. При цьому судом першої інстанції також не враховано, що позивач повинен надати докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а суд має брати до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені застосованими заходами. Посилання на наявність спорів у відповідача з іншими контрагентами не стосується даних правовідносин, що виникли між сторонами та не доводить ризики вказані заявником. Наголошував також і на тому, що на підставі договору іпотеки від 10.07.2017 р. майнові права на незвершене будівництво - квартиру АДРЕСА_1 належать ОСОБА_3 , яку не залучено до участі у справі, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
Представник позивача звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість її доводів. Вказував на те, що заборона вчиняти певні дії не є підставою позову та не ставить її предмет, більше того, заборона вчиняти певні дії не передбачена як спосіб захисту порушених прав, за захистом яких звернувся позивач. В частині недоведеності реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, вказував, що відповідач допускає суперечливу поведінку при розгляді справи, спочатку визнаючи позов, потім подаючи на нього відзив та категорично заперечуючи, а в подальшому взагалі зазначає про те, що майнові права на квартиру були у 2016 році відчужені іншій особі. Зазначав, що до відзиву було долучено копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження. Відповідно до змісту такого витягу, приватним нотаріусом було накладено обтяження на майнові права на квартиру № 91, загальною площею 102,23 кв.м. в прибудові будинку з вбудованими офісними приміщеннями та магазином непродовольчих товарів на першому поверсі та підземним паркінгом до реконструйованого будинку по АДРЕСА_1 . Вказаний у витягу об`єкт незавершеного будівництва не стосується предмету спору та не стосується укладених між сторонами правочинів. Жодних інших доказів на підтвердження наявності такого правочину, як і безпосередньо самого правочину, до відзиву долучено не було.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що позивачем заявлено вимоги про визнання за ним майнових прав на об`єкти будівництва, які знаходяться за будівельною адресою АДРЕСА_1 , в саме: нежитлове приміщення 5-2, поверх 1-й, під`їзд 5-й; нежитлове приміщення 6, поверх 1-2-й; житлове приміщення (квартиру) №94, поверх 2-й , кількість кімнат 2; житлове приміщення (квартиру) №145, поверх 2-й , кількість кімнат 2.
Частково задовольняючи вимоги заяви, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 149 ЦПК України, про те, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; ст. 150 ЦПК України, якою передбачено, що позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору; пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що між сторонами у справі виник спір стосовно майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва за будівельною адресою АДРЕСА_1 , а саме стосовно житлових та нежитлових приміщень щодо яких між відповідачем, як продавцем, та позивачем, як покупцем, були укладені договори купівлі-продажу майнових прав. Позивач стверджує, що зі свого боку виконав в повному обсязі умови договорів, натомість майнові права на об`єкти незавершеного будівництва йому фактично не передані. Сторона відповідача позовних вимог не визнає зазначаючи, що позивачем не виконано умов договорів купівлі-продажу майнових прав.
Заборони, встановлені судом першої інстанції, стосуються безпосередньо предмету спору, який виник між сторонами, а саме спору стосовно майнових прав на перелічені у позовних вимогах об`єкти незавершеного будівництва, тому наведені заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами та відповідають предмету спору і є саме тими заходами, які унеможливлять ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечать можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.
Відчуження майнових прав, відступлення права вимоги майнових прав або передання майнових прав в іпотеку з урахуванням наявності спору стосовно цих майнових прав, тобто наявності правової невизначеності щодо таких прав, дійсно призведе до ускладнення або ж взагалі неможливості виконання рішення суду (у разі задоволення позову), в залежності від способу здійснення розпорядження цими правами, ураховуючи також, що на даний час відповідач не обмежений у можливості розпорядження спірними майновими правами.
Доводи апеляційної скарги, щодо тотожності вжитих заходів забезпечення позову предмету позову та вимогам, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки зводяться до суб`єктивних міркувань висловлених апелянтом.
Так, позивач просить визнати майнові права на об`єкти незавершеного будівництва і саме заборона розпоряджатися ними, є тим заходом забезпечення позову, який є необхідним в даному випадку задля уникнення утруднення виконання рішення суду про можливе задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги, про порушені права іпотекодержателя одного з житлових приміщень - квартири №94 , колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки апелянт її інтереси не представляє. В разі порушення прав третіх осіб, вони не позбавлені права самостійного звернення до суду. Окрім того, наявність іпотеки не надає безпосереднього права розпорядження іпотекодержателю предметом іпотеки, а тому заходи забезпечення позову, виходячи з наявних матеріалів справи, прав третіх осіб не порушують.
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  представника товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» - Ішутка Сергія Юрійовича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року - залишити без задоволення.  
Ухвалу  Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року -  залишити без змін. 
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: