Справа № 302/105/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2020                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Белли В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/447/20, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Белли В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30. 03. 2020. 
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , приватний підприємець, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
З протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 № 216820 від 28. 01. 2020 та серії ДПР 18 № 216130 від 27. 01. 2020, а також постанови судді від 30. 03. 2020 вбачається, що  ОСОБА_1 27. 01. 2020 біля 20 год. керував автомобілем марки "Фольцваген", д/н НОМЕР_1 по вул. Шевченка у смт. Міжгір`я, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та  не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, допустив зіткнення із припаркованим автомобілем марки «ВАЗ-211340» д/н НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. п. 2.9 «а», 12.1 Правил дорожнього руху України тобто, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат Белла В.М. ставить питання про скасування постанови судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30. 03. 2020 в частині визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі в цій частині за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи,  внаслідок чого прийнято незаконне рішення. Стверджує, що водій ОСОБА_3 хоч і не заперечував своє перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак при його огляді працівниками поліції були допущені грубі порушення 
-2-

норм процесуального права та встановленого порядку освідчення осіб на стан алкогольного сп`яніння під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, про що суду першої інстанції було подано клопотання, однак таке судом залишено без уваги. Вважає, що проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння слід вважати недійсним, оскільки такий суперечить вимогам ст. 266 КУпАП, що тягне за собою визнання недопустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення. Також захисник вважає недостовірним висновок лікаря ОСОБА_4 за результатами медичного огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 від 27. 01. 2020, оскільки такий проведений з використанням спеціального технічного приладу «Драгер», без зазначення у висновку ідентифікаційного номера, за відсутності даних про сертифікацію даного приладу та повірку, а також без заміни мундштука. Окрім того захисник зазначає проте, що результати приладу «Alkotest 6810» фірми «Drager» не можуть прийматись до уваги, оскільки даний газоаналізатор не відноситься до числі дозволених для застосування на території України. Більш того за ініціативою суду було отримано довідку №385/106/28/3-2020 від 27. 03. 2020, згідно якої у зв`язку з відсутністю в Міжгірському ВП сертифікованих приладів «Drager», які використовуються для визначення стану алкогольного сп`яніння у водіїв, всі водії відносно яких є підозра в керуванні транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння направляються на освідчення до КНП ЛПУ Міжгірська РЛ, що на думку захисника, не повинно було слугувати підсиленням доказової бази та не може бути виправданням порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП й положень Інструкції. Також захисник зазначає про те, що особа ОСОБА_1 не встановлена, зокрема, в матеріалах справи відсутні дані, які посвідчують його особу, про наявність у нього транспортного засобу та дані, що він наділений спеціальним правом керування транспортними засобами, а відтак, що він являється суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та до нього може бути застосовано стягнення у відповідності до санкції зазначеної статті.
В поданому до апеляційного суду клопотанні про приєднання доказів до справи, захисником - адвокатом Белла В.М. зазначається про те, що на час проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 (27. 01. 2020) в КНП «ЛПУ Міжгірська РЛ», даний медичний заклад не мав дозволу Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної адміністрації, яким би надавалось право проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, що додатково свідчить про недійсність складеного відносно ОСОБА_1 висновку про його перебування у стані алкогольного сп`яніння. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника - адвоката Белли В.М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що  ОСОБА_1 27. 01. 2020 біля 20 год. керував автомобілем марки "Фольцваген", д/н НОМЕР_1 по вул. Шевченка у смт. Міжгір`я, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового 

-3-

інтервалу, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «ВАЗ-211340» д/н НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. п. 2.9 «а», 12.1 Правил дорожнього руху України тобто, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортного засобу.
Відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Своїми діяннями ОСОБА_1 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Вказані обставини, ОСОБА_1 підтвердив і в апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги. 
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №216820 від 28. 01. 2020; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 27. 01. 2020; рапортом начальника СРПП №2 Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області Гойчука В., поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та іншими матеріалами, якими повністю підтверджуються зазначені в протоколі обставини.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. 
Крім того, вказані обставини в апеляційній скарзі не оскаржують ся.
       Разом з тим, за статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України №1395 від 07. 11. 2015.
Пунктом 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого 

-4-

сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1103 (зі змінами) від 17. 12. 2008. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09. 11. 2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п. п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 2.9 «а»  Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 216130 від 27. 01. 2020, ОСОБА_1 27. 01. 2020 біля 20 год. керував автомобілем марки "Фольцваген", д/н НОМЕР_1 по вул. Шевченка у смт. Міжгір`я, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «ВАЗ-211340» д/н НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. п. 2.9 «а», 12.1 Правил дорожнього руху України тобто, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.
З висновку №5 від 27. 01. 2020 лікаря КНП Міжгірська районна лікарня ОСОБА_4 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

-5-

Цей висновок не суперечить вимогам як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09. 11. 2015.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника - адвоката Белли В.М. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені  докази  є  допустимими, належними  і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Всупереч наведеним в апеляційній скарзі доводам, матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським - інспектором СРПП №1 Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області Мотичка І.М. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 216130 від 27. 01. 2020 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. 
Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17. 12. 2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України №1452/735 від 09. 11. 2015.
Твердження захисника в апеляційній скарзі про відсутність даних про належне встановлення особи ОСОБА_1 через відсутність у матеріалах справи даних, які посвідчують його особу, про наявність у нього транспортного засобу та дані, що він наділений спеціальним правом керування транспортними засобами, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в протоколі зазначено про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 і в матеріалах об`єднаної справи містяться ксерокопії документів, що посвічують особу ОСОБА_1 в тому числі і ксерокопія посвідчення водія на йього прізвище (а. с. 17). 
Доводи апеляційної скарги захисника про недійсність результатів медичного огляду, а відтак і недопустимість складеного відносно ОСОБА_1 медичного висновку, через відсутність у ньому даних про модель, сертифікацію та повірку спеціального технічного приладу Драгер, який використовувався лікарем для проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, апеляційний суд відхиляє.
Апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.
Таким чином, в основу рішення суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення обґрунтовано покладено результати його огляду лікарем  КНП «Міжгірська районна лікарня».
-6-
Більш того, медичний висновок підписаний обстежуваною особою ОСОБА_1 особисто без заперечення. Даних про те, що ОСОБА_1 ознайомившись із висновком лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не погодився з ним та наполягав на повторному його огляді, відсутні, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 повністю погодився з висновком лікаря.
Що стосується доводів захисника про порушення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09. 11. 2015, то такі апеляційний суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про порушення працівниками поліції чи медичним працівником вимог вищевказаної Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, лікарем ОСОБА_4 здійснювався огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager», а згідно довідки №385/106/28/3-2020 від 27. 03. 2020 у зв`язку з відсутністю в Міжгірському ВП сертифікованих приладів «Drager», які використовуються для визначення стану алкогольного сп`яніння у водіїв, всі водії відносно яких є підозра в керуванні транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння направляються на освідчення до КНП ЛПУ Міжгірська РЛ.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника - адвоката Белли В.М. про те, що показники приладу фірми «Drager» не можуть вважатися допустимим доказом, апеляційний суд звертає увагу на наступне.
Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ зазначеної Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор «Drager Alcotest», включений до вказаного переліку.
Надаючи оцінку твердженням захисника у клопотанні про приєднання додаткових доказів щодо недійсності результатів медичного огляду, а відтак і недопустимість складеного відносно ОСОБА_1 медичного висновку, через те, що огляд проведено не уповноваженим органом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки згідно додатку №2 до наказу департаменту охорони здоров`я Закарпатської ОДА №764-о від 14. 12. 2018 про внесення змін до наказу департаменту охорони здоров`я №136 від 10. 03. 2016, Міжгірська районна лікарня, а з 09. 09. 2019 - Комунальне некомерційне підприємство "Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня», - належить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. 
У зв`язку з наведеним доводи захисника про недопустимість в якості доказу результатів проведення огляду на стан сп`яніння, є безпідставиними, оскільки в основу рішення суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення обґрунтовано покладено результати його огляду лікарем КНП "Лікувально-профілактична установа Міжгірська районна лікарня», яка є уповноваженим органом щодо проведення огляду водіїв на стан сп`яніння. 
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в ній не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

-7-

Обставини справи суддею місцевого суду з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно, що спростовує доводи апеляційної скарги про протилежне, і винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.
Адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, і у відповідності до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою передбачено лише одне безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, врахувавши при цьому характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, відтак адміністративне стягнення відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.
Також суддею дотримані вимоги ст. 36 КУпАП при накладенні стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень. 
При цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, відповідно до змісту якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За таких обставин,  постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає. 
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 

                                       П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника - адвоката Белли В.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30. 03. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя