Ухвала  
 30 листопада 2020 року
 м. Київ
справа № 451/944/18
провадження № 61-16462ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» в інтересах якого діє адвокат Шиян Микола Володимирович на заочне рішення Радехівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Львівгаз» про визнання незаконним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,  
ВСТАНОВИВ:
У липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                           ПАТ  «Львівгаз» про визнання незаконним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Позов обґрунтовано тим, що 27 березня 2017 року працівниками                          ПАТ «Львівгаз» був складений акт про порушення № 0900704438. 
Згідно складеного акту працівникам товариства нібито не був забезпечений доступ для демонтажу лічильника газу з метою проведення його повірки.  18 вересня 2017 року комісією з розгляду Актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем було прийнято рішення. Цим рішенням комісія вирішила провести перерахунок об`єму спожитого природного газу за граничними об`ємами споживання по споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . З цього періоду позивачу було змінено режим нарахування об`ємів природного газу, відтепер позивачу як споживачу газу почали здійснювати нарахування за газ не за фактично спожиті об`єми, а за граничними об`ємами споживання.
Заочним рішенням Радехівського районного суду Львівської області від                 11 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року, позов   ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення ПАТ «Львівгаз», яке оформлене витягом з протоколу № 9/25-НС засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 18 вересня 2017 року відповідно до пункту 62 порядку денного.
Зобов`язано ПАТ «Львівгаз» здійснити перерахунок об`ємів спожитого природного газу за період із 18 вересня 2017 року по день винесення судового рішення у цій справі згідно фактичних показів спожитого природного газу за даними лічильника за вищезазначений період для ОСОБА_1 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
09 листопада 2020 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла касаційна скаргаАТ «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» в інтересах якого діє адвокат Шиян М. В.,в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягать касаційному оскарженню, з урахуванням такого.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову (про визнання незаконним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії) та характер правовідносин, у яких виник спір.
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюється й на касаційне провадження.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Касаційна скарга містить посилання на те, що дана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, та з урахуванням обставин, на які посилався заявник в касаційній скарзі,  зазначених підстав не встановлено.
Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі. 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом                   1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
                                             УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» в інтересах якого діє адвокат Шиян Микола Володимирович на заочне рішення Радехівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Львівгаз» про визнання незаконним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                      І. А. Воробйова
                                                                                                          Б. І. Гулько
                                                                                                          Ю. В. Черняк