Ухвала
 
09 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-424/2008
 
провадження № 61-6088св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Білоконь О. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Свято» в особі директора Пушкаря Віктора Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Данциг?Картофлицька Світлана Яківна, про визнання договору дарування недійсним, та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свято» до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, визнання дійсною угоди, укладеної в простій письмовій формі, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2008 року, додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2009 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2008 року первісний позов задоволено частково, зустрічний позов задоволено повністю.
 
Визнано недійсним договір дарування 1/10 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 13 квітня 2006 року між ТОВ «Свято» в особі директора Пушкаря В. І. та ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Данциг-Картофлицькою С. Я. 13 квітня 2006 року за № 754.
 
Визнано дійсною угоду: договір купівлі-продажу 1/10 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з кімнати 125 площею 7,4 кв.м, кімнати - 129 площею 6,54 кв.м, кухні - 128 площею 11,3 кв.м, санвузла - 134 площею 2,8 кв.м, коридора - 133 площею 2,8 кв.м, укладений 25 грудня 2004 року між ТОВ «Свято» в особі директора Пушкаря В. І. та ОСОБА_1 .
 
У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено.
 
Додатковим рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2009 року уточнено рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2008 року.
 
Визнано недійсним договір дарування 1/10 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 13 квітня 2006 року між ТОВ «Свято» в особі директора Пушкаря В. І. та ОСОБА_1 і посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Данциг-Картофлицькою С. Я. 13 квітня 2006 року за № 754.
 
Визнано дійсною угоду: договір купівлі-продажу 1/10 частини житлового будинку (квартира АДРЕСА_1 , що складається з підсобного приміщення № 5-5 площею 7,4 кв.м, житлового будинку «А» кімнати № 5-4 площею 6,54 кв.м, кухні № 5-3 площею 11,3 кв.м, санвузла № 5-2 площею 2,8 кв.м, коридора № 5-1 площею 2,8 кв.м, житлової прибудови «А-3», ганку до «А-3», укладений 25 грудня 2004 року між ТОВ «Свято» в особі директора Пушкаря В. І. та ОСОБА_1 .
 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 , особа, яка не брала участі у справі, однак питання про її майновий інтерес щодо спірного майна було вирішено рішенням суду першої інстанції, звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказане рішення.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2008 року та додаткове рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 лютого 2009 року залишено без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 1405/1121/12, провадження № 61-22880св18 щодо необхідності встановлення судами факту досягнення згоди між продавцем та покупцем щодо істотних умов правочину для застосування положень статті 220 ЦК України щодо визнання договору дійсним за відсутності його нотаріального посвідчення(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Свято» в особі директора Пушкаря Віктора Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Данциг?Картофлицька Світлана Яківна, про визнання договору дарування недійсним, та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свято» до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, визнання дійсною угоди, укладеної в простій письмовій форміпризначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Н. Ю. Сакара
 
О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян