ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року	Львів	Справа № 817/1269/17 пров. № А/857/11564/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Запотічного І.І. та Кузьмича С.М.,
з участю секретаря судового засідання -           Омеляновської Л.В.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         не з`явився;
від відповідача -                                         не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській обл. на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2017р. в адміністративній справі за позовом Дочірнього підприємства «Оптіма-770-Р» Товариства з обмеженою відповідальністю «Севен Севенті Петроліум» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській обл. про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт (суддя суду І інстанції: Комшелюк Т.О., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14 год. 23 хв. 13.11.2017р., м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-
В С Т А Н О В И В:

30.08.2017р. позивач Дочірнє підприємство /ДП/ «Оптіма-770-Р» Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Севен Севенті Петроліум» звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними та скасувати винесені головним інспектором будівельного інспекційного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції /ДАБІ/ у Рівненській обл. Кичуном М.В. наступні рішення:
постанову про накладення штрафу за правопорушення в сфері містобудівної діяльності № 17-4.3/12 від 15.08.2017р., якою на позивача накладено штраф в розмірі 1515000 грн. за порушення абз.3 п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»;
припис № 89 від 09.08.2017р. про зупинення підготовчих та будівельних робіт;
стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі (Т.1, а.с.3-11).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2017р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними та скасовані винесені Управлінням ДАБІ у Рівненській обл. припис № 89 від 09.08.2017р. про зупинення підготовчих та будівельних робіт, постанову № 17-4.3/12 від 15.08.2017р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДАБІ України в особі Управління ДАБІ у Рівненській обл. на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 24334 грн. (Т.1, а.с.115-120).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ДАБІ України в особі Управління ДАБІ у Рівненській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити (Т.1, а.с.128-133).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що станом на день проведення перевірки позивача у Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих робіт і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, доступ до якого здійснюється через веб-сайт ДАБІ України, розділ «Реєстр дозвільних документів», був відсутній дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ 115163362797 від 14.12.2016р. та сертифікат № 165162501821 від 19.01.2017р. на об`єкт «Реконструкція автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП за адресою: вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл.».
Згідно Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затв. постановою КМ України № 466 від 13.04.2011р., надання (отримання), відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Дані щодо надання (отримання), відмови у видачі чи анулювання (скасування), внесення змін до документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, вносяться Держархбудінспекцією до реєстру на підставі інформації, поданої відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її надходження.
Видача дозволу здійснюється шляхом внесення даних до реєстру з дотриманням вимог Законів України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та «Про адміністративні послуги».
Згідно Порядку ведення єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, затв. наказом ДАБІ України № 92 від 24.06.2011р., формування даних для внесення їх до реєстру здійснюється на підставі інформації, наданої замовниками або їх уповноваженими особами. Реєстр ведеться українською мовою в електронній формі.
Аналіз норм наведених Порядків дає підстави стверджувати, що законодавством передбачений єдиний порядок отримання дозволів на виконання будівельних робіт, інформація, про які міститься в Єдиному реєстрі дозвільних документів. Держателем реєстру є ДАБІ України.
Видача дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється виключно ДАБІ України на підставі поданих замовником документів.
Отже, враховуючи відсутність даного дозволу в Єдиному реєстрі дозвільних документів, дозвіл на виконання будівельних робіт серія ІУ № 115163362797 від 14.12.2016р. щодо об`єкта «Реконструкція автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП за адресою: вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл.» ДАБІ України не видавався.
Проведеною перевіркою встановлено, що будівельні роботи на вказаному об`єкті проводились в 2017 році. Позапланова перевірка тривала з 31.07.2017р. по 09.08.2017р. Дозвіл на виконання будівельних робіт був відсутнім. Тобто, на момент проведення перевірки будівельні роботи зі встановлення додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП на даному об`єкті вже були виконані, що є порушенням ч.1 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Крім того, в судовому засіданні надавались докази щодо експлуатації додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП після виконання будівельних робіт за адресою: вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл., що підтверджується фіскальним чеком від 26.05.2017р.
Звідси, відповідач вважає, що позивач допустив порушення п.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки підприємство проводило будівельні роботи без отримання ним відповідного дозволу.

Позивачем ДП «Оптіма-770-Р» ТзОВ «Севен Севенті Петроліум» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.1, а.с.156-160).

          Справа розглядалася судами апеляційної та касаційної інстанції (Т.1, а.с.270-272, Т.2, а.с.68-75).
          Відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду від 09.09.2020р. касаційну скаргу ДП «Оптіма-770-Р» ТзОВ «Севен Севенті Петроліум» задоволено частково; постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

          Як встановлено під час судового розгляду, впродовж 31.07.2017р. - 09.08.2017р. відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті «Реконструкція автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП по вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл.», за результатами якої складено Акт № 379 від 09.08.2017р. (Т.1, а.с.12-18).
Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки, як зазначає відповідач, позивач здійснює виконання будівельних робіт з реконструкції автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП за адресою: вул.Рівненська, 110 м.Костопіль Рівненської обл., у 2017 році без виданого органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на їх виконання. Таке порушення вчинене щодо об`єкта, який за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із значними наслідками (СС3).
У Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та видачі таких дозволі і сертифікатів (надалі Реєстр дозвільних документів), доступ користувачів до якого здійснюється через веб-сайт ДАБІ України, не міститься інформації щодо документів, які дають право на виконання будівельних робіт з реконструкції автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП по вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл., що також підтверджено службовою запискою Директора департаменту дозвільних процедур ДАБІ України № 40-303-264 від 23.05.2017р. (розділ Акту № VI «Опис виявлених порушень») (Т.1. а.с.69-70).
09.08.2017р. головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ у Рівненській обл. винесений припис № 89 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, відповідно до якого, з підстав, зазначених в Акті перевірки, зупинено виконання будівельних робіт з реконструкції автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП по вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл., до набуття права на виконання зазначених робіт відповідно до п.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (Т.1, а.с.23-24).
15.08.2017р. головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління ДАБІ у Рівненській обл. винесено постанову №17-4.3/12 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, з якої вбачається, що інспектором встановлено порушення позивачем п.3 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з підстав, зазначених в Акті перевірки. Позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.3 п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у розмірі 1515600 грн. (Т.1, а.с.21-22).

Також 14.12.2016р. ДАБІ України видано позивачу ДП «Оптіма-770-Р» Дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ115163362797, який надає позивачу право на виконання будівельних робіт з реконструкції автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП за адресою: вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненська обл. (Т.1, а.с.67).
Сертифікатом серії ІУ №165162501821 від 19.01.2017р. засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Реконструкція автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП за адресою: вул. Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненська обл.» (Т.1, а.с.68).
Вказаний Сертифікат виданий на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації.
Натомість, відповідач заперечує видачу зазначених дозвільних документів.

Вирішуючи розглядуваний спір та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що така обставина як відсутність на момент проведення перевірки у Реєстрі дозвільних документів інформації щодо дозволу на виконання розглядуваних будівельних робіт, не є підставою для висновку, що такі роботи здійснювалися без отримання позивачем такого дозволу. 
Відтак, на день проведення відповідачем позапланової перевірки позивача, останній мав Дозвіл на виконання будівельних робіт, який був виданий 14.12.2016р. ДАБІ України за № ІУ115163362797. 
Крім того, відповідачем будь-яких доказів здійснення позивачем будівельних робіт на об`єкті станом на момент перевірки до суду не надано.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заявленого позову такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України № 3038-VI від 17.02.2011р. «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Приписами ч.2 ст.37 вказаного Закону передбачено, що за наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
Згідно з п.3 ч.1 ст.34 зазначеного Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.
За порушення вищевказаних приписів законодавством України встановлена відповідальність, а саме: відповідно до п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), - у розмірі дев`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
З вищезазначеного вбачається, що відповідальність, яка передбачена п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», настає для замовника будівництва у разі неотримання ним Дозволу на виконання будівельних робіт (невидачі такого дозволу ДАБІ України) на момент виконання таких робіт.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 21.08.2019р. у справі № 823/1850/16.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затв. постановою КМ України №553 від 23.05.2011р., державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно до п.п.16, 17 цього Порядку за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.
Отже, державний архітектурно-будівельний контроль заснований на принципі безпосереднього виявлення порушення вимог містобудівного законодавства уповноваженими особами під час проведення планової або позапланової перевірки, що фіксується в акті та протоколі перевірки за результатами її проведення.

З огляду на викладене, ключовим питанням спору є встановлення факту наявності чи відсутності у позивача дозволу виданого органом державного архітектурно-будівельного контролю на виконання будівельних робіт з реконструкції автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП за адресою: вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл. у 2017 році.
Посилання відповідача, як на підтвердження правомірності своїх дій, на службову записку директора департаменту дозвільних процедур № 70-303-264 від 23.05.2017р., відповідно до якої згідно даних ЄДР документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів ДАБІ України, ведення якого розпочато з 20.05.2011р., ДП «Оптіма-770-Р» ТзОВ «Севен Севенті Петроліум» не видавався дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ 115163362797 від 14.12.2016р. та сертифікат № 165162501823 від 19.01.2017р. на об`єкт «Реконструкція автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП за адресою: вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл.» є неприйнятними, оскільки дійсність вказаного дозволу у встановленому законом порядку не спростована. 
Та обставина, що на момент проведення перевірки, відповідач не виявив у Реєстрі дозвільних документів дозволу на виконання вказаних будівельних робіт, не є підставою для висновку, що такі роботи здійснювалися без отримання позивачем такого Дозволу.
Реєстр дозвільних документів, доступ до якого здійснюється за допомогою веб-сайту ДАБІ України у мережі Інтернет, є внутрішньою інформаційною базою ДАБІ України та її територіальних органів і саме на останніх покладається обов`язок щодо його належного ведення й наповнення. Такий Реєстр відображає інформацію для загального ознайомлення невизначеного кола осіб і не може слугувати підставою для прийняття відповідачем імперативних актів у формі приписів та постанов під час здійснення владних управлінських функцій.

Доводи апелянта про те, що станом на час проведення перевірки будівельні роботи на об`єкті «Реконструкція автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП по вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл.» проводилися замовником без отримання вказаного дозволу, є безпідставними, оскільки факт вчинення правопорушення фіксується органами архітектурно-будівельного контролю у момент здійснення перевірки, яка щодо позивача була проведена у період з 31.07.2017р. по 09.08.2017р.
Натомість, будь-яких доказів здійснення позивачем будівельних робіт на об`єкті станом на вказаний період відповідачем суду не надано.
Покликання апелянта на наявність фотофіксації порушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично.
Як вбачається з наданих відповідачем фотознімків, на останніх зображено об`єкт, який візуально схожий на автозаправну станцію, про що свідчать окремі елементи: навіс, цистерна з написом «Пропан-вогненебезпечно», колони, стела з вказівниками тощо. Однак, на вказаних фотознімках відсутні будь-які ознаки будівельних робіт: працівники, будівельні матеріали, будівельна техніка, процес роботи тощо. Окрім того, зазначені фотознімки неможливо ідентифікувати з об`єктом позивача. 
Також, наданий відповідачем фіскальний чек не є підтвердженням здійснення позивачем будівельних робіт.

Суд апеляційної інстанції надає правову оцінку й тому, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2017р. у справі № 817/1289/17, що набрала законної сили 17.01.2018р., встановлено, що на день проведення відповідачем позапланової перевірки позивача ПП «ВВС» (30.05.2017р.), останній мав Дозвіл на виконання будівельних робіт, який був виданий 14.12.2016 ДАБІ України за № ІУ 115163362797 (Т.1, а.с.249-251).

Крім того, 25.04.2018р. генеральний підрядник ПП «ВВС» звернувся з листом до ДАБІ України з проханням надати роз`яснення по виданим сертифікатам у зв`язку із невідповідністю коду складності 165, в той час коли всі сертифікати в реєстрі з 10.06.2017р. мають код складності 163 (Т.2, а.с.25).
07.05.2018р. відповідачем повідомлено листом вих. № 596-2018/68 про те, що сертифікат серії ІУ №165180650227 від 06.03.2018р. на об`єкт «Реконструкція автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП за адресою: вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл.», замовник об`єкта ДП «Оптіма-770-Р», генеральний проектувальник ТзОВ «Авістор», генеральний підрядник ПП «ВВС», акт готовності об`єкта до експлуатації від 30.01.2018р. – видавався (Т.2, а.с.26-27).
Отже, зазначеним листом ДАБІ України підтвердила видачу сертифіката про відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Реконструкція автозаправної станції зі встановленням додаткового технологічного обладнання модульного АГЗП за адресою: вул.Рівненська, 110, м.Костопіль Рівненської обл.» проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації.
Видавши сертифікат готовності на об`єкт будівництва, відповідач фактично підтвердив наявність у замовника та підрядника необхідних дозвільних документів, які надавали право виконувати будівельні роботи на зазначеному об`єкті будівництва.

Наведені висновки в своїй сукупності мають ключове та принципове значення для вирішення розглядуваного спору.
          Водночас, доводи апелянта побудовані на переоцінці наявних доказів і усуненні помилок застосування норм матеріального права судом першої інстанції; будь-яких нових доказів до матеріалів справи останнім не представлено.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані постанова та припис не ґрунтуються на вимогах Закону України Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а притягнення позивача до відповідальності відбулося із порушенням вимог Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені.

          Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обґрунтованість заявлених вимог, а тому розглядуваний позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.
Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ДАБІ України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків постанови суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській обл. на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2017р. в адміністративній справі № 817/1269/17 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Дата складення повного тексту судового рішення: 02.12.2020р.