Дата документу 23.11.2020 Справа № 332/1698/20

Запорізький апеляційний суд

Єдиний унікальний № 332/1698/20 Головуючий у 1-й інстанції: Добрєв М.В.
Провадження №22-ц/807/3497/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
23 листопада 2020 року                                                         м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача  суддів:    	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Кочеткової І.В., 	

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2020 року про передачу на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,- 

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 12 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.

За час шлюбу сторонами було відкладено для придбання квартири кошти в розмірі 30650 доларів США.
На сьогоднішній день сторони разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинено.

Добровільно розподілити спільні сумісні кошти ОСОБА_2 відмовляється, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Із урахуванням зазначеного,  ОСОБА_1 , просив суд:

Провести розділ майна подружжя, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши ОСОБА_1 від загальної суми коштів у розмірі 30 650 доларів США, що за курсом НБУ складає 831841,00 грн - Ѕ частину у розмірі 14 000,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 379960,00 грн.
Визнати право власності ОСОБА_1 на кошти розмірі 14 000,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 379960,00 грн, розміщені на депозитному рахунку в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», оформлений на ім.`я ОСОБА_2 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізькій області за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права,просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції допущено порушення вимог ч.2 ст. 31 та ст. 32 ЦПК України, адже після прийняття справи від Заводського районного суду м. Запоріжжя, відкриття провадження по справі та призначення справи до розгляду, у судовому засіданні було вирішено питання про передачу справи до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у зв`язку з тим, що відповідач надала суду копію паспорта громадянина України, з якого вбачається, що з 24 липня 2020 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та заявила клопотання про передачу справи за підсудністю до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, враховуючи, що предметом позову є поділ грошових коштів, які є об`єктом права спільної сумісної власності , суд прийшов до висновку про те, що справа за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, підсудна Мелітопольському міськрайонному суду Запорізької області.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів , оскільки він відповідає вимогам закону і фактичним обставиним справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. (а.с. 1-55).

Заводським районним судом м. Запоріжжя 20 липня 2020 року зроблено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з метою отримання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 . (а.с. 58).

31 липня 2020 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідь на запит №1247_01-71 від 20.07.2020, відповідно до якої, за відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 20 вересня 2005 року по 20 травня 2015 року. (а.с. 59).

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2020 року цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ленінського районного суду м. Запоріжжя за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача. (а.с. 60).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2020 року, прийнято до провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та призначено підготовче судове засідання.(а.с. 71).

23 вересня 2020 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю, а саме Мелітопольському міськрайонному суду Запорізької області, у зв`язку з тим, що її місце проживання зареєстроване в м. Мелітополь, Запорізької області. (а.с. 76).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізькій області за зареєстрованим місцем проживання відповідача. (а.с. 80).

Відповідно норм ЦПК України територіальна підсудність цивільних справ поділяється на загальну - за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК України), альтернативну - за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключну(ст. 30 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Згідно частини 1статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З відповіді на запит Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 31 липня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 20 вересня 2005 року по 20 травня 2015 року. (а.с. 59).

Відповідно до ч.9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Заводський районний суд м. Запоріжжя прийшов до правильного висновку, направивши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, до Ленінського районного суду м. Запоріжжя за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відкриваючи провадження у справі ухвалою від 10 вересня 2020 року, Ленінський районний суд м. Запоріжжя керувався положеннями ст.31,32 ЦПК України.

Однак, матеріали справи не містять доказів встановлення Ленінським районним судом м. Запоріжжя реального місця проживання чи перебування відповідача, оскільки з відповіді Департаменту реєстраційних послуг вбачається, що відповідач 20 травня 2015 року була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , відтак, висновок про підсудність даної справи Ленінському районному суду м. Запоріжжя було зроблено без належного дослідження та встановлення обставин справи.

Можливість подальшого розгляду справи, прийнятої судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудна іншому суду, передбачена частиною другою статті 31 ЦПК України.

В даному випадку підсудність справи не змінювалася в процесі розгляду справи, а суду вже під час відкриття провадження у справі було відомо про відсутність відомостей про реєстрацію відповідача за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії паспорта відповідача ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 вбачається, що з 17 лютого 2016 року її зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_3 ,а 20 лютого 2016 року її знято з реєстрації місця проживання за даною адресою. З 20 лютого 2016 року її зареєстрованим місце проживання є АДРЕСА_1 та 20 листопада 2019 року її знято з реєстрації за вказаною адресою. 24 липня 2020 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 . (а.с. 67-70).

Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 6722 від 17.11.2020 року наданої на запит апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
          Враховуючи те, що позивач звернувся з позовом про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме поділ грошових коштів,  а відповідач з 24 липня 2020 року зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 , а отже підсудність справи визначається за місцезнаходженням відповідача та підлягає передачі на розгляд Мелітопольському міськрайонному суду Запорізької області. 
Оскаржувана ухвала жодним чином не порушує права апелянта та відповідає вимогам процесуального Закону.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За таких обставин,  при передачі справи на розгляд Мелітопольському міськрайонному суду Запорізької області судом першої інстанції дотримано норм процесуального права, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. 
Ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 375, 379, 381- 384 ЦПК України,  суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.

УхвалуЛенінського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2020 року, у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 23 листопада 2020 року.

Головуючий, суддя	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Кочеткова І.В.