Постанова                            
Іменем України
 
02 жовтня 2020 року                     
м. Київ
 
справа № 501/3018/16-ц
провадження № 61-19908св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укржилстрой - плюс»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04 грудня 2017 року у складі судді Пушкарського Д. В. та постанову Одеського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Черевка П. М., Дрішлюка А. І., Драгомерецького М. М.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Укржилстрой - плюс» (далі - 
ТОВ «Укржилстрой - плюс») про зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги мотивовані тим, що співробітники ТОВ «Укржилстрой - плюс» зареєстрували Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» (далі ОСББ «Укржилстрой-2008») та передали будинок АДРЕСА_1 (не на баланс) зазначеного ОСББ із недоліками будівництва, а ОСББ «Укржилстрой-2008» прийняло до експлуатації незакінчений будівництвом будинок та експлуатує його, не маючи на це законних підстав.
У зв`язку з цим просила зобов`язати забудовника - ТОВ «Укржилстрой - плюс» ввести будинок АДРЕСА_1 
в експлуатацію відповідно до чинного законодавства України та отримати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 04 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Суди керувалися тим, що позивачем не надано доказів порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів відповідачем. Багатоповерховий житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 ) збудовано та введено в експлуатацію згідно із законодавством, чинним на час будівництва, а саме відповідно до Порядку прийняття 
в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243. На час розгляду справи є чинним та діє Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, проте застосування цього нормативно-правового акта до правовідносин з будівництва об`єкта, яке проводилось у 2003 - 2008 роках, не відповідає принципам правозастосування в Україні.
Аргументи учасників справи
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не розглянув жодного клопотання позивача, не провів жодної експертизи, не визначив чи відповідають документи чинному законодавству, не запросив та не заслухав свідків, не з`ясував, до яких інженерних мереж підключений будинок, за якими тарифами проводять розрахунки за спожиті комунальні послуги, чи є у наявності технічна документація. Не з`ясовано причини відмови визначених державою ліцензіатів, постачальників електричної енергії, холодного і гарячого водопостачання, водовідведення та теплопостачання в заключенні типових договорів, надання особистих рахунків та приведення в межі діючого законодавства з визначеними державою, ліцензіатами, постачальниками електричної енергії, холодного 
і гарячого водовідведення та теплопостачання. А тому суди не дослідили справу в повному обсязі.
Відзив на касаційну скаргу не подано.
Рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга не підлягає  задоволенню з таких підстав.
Суди встановили, що згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого рішенням виконкому Іллічівської міської ради від 17 серпня 2006 року № 984, зареєстрованого Інспекцією архітектурно-будівельного контролю міста Іллічівська від 17 серпня 2006 року № 185, 14-ти поверховий 3-х секційний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (будівельний номер АДРЕСА_2 ) було прийнято в експлуатацію згідно 
з затвердженою проектною документацією.
Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, затвердженого рішенням виконкому Іллічівської міської ради від 21 серпня 2008 року № 944, зареєстрованого Інспекцією архітектурно-будівельного контролю міста Іллічівська від 16 квітня 2009 року № 675, 4-та секція 16-ти поверхового житлового будинку по 
АДРЕСА_3 , згідно з затвердженою проектною документацією, прийнята 
в експлуатацію.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України у редакції,чинній на час звернення з позовом до суду та розгляду справи судом першої інстанції). Аналогічне положення закріплене у частинах першій і другій статті 4 ЦПК України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду та розгляду справи судом першої інстанції). Аналогічне положення закріплене у частині першій статті 2 ЦПК України.
У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства 
є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений 
в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження 
№ 61-2417сво19).
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які 
ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суди встановили, що багатоповерховий житловий комплекс за адресою 
АДРЕСА_3 , було збудовано та введено в експлуатацію згідно з законодавством, яке діяло на час будівництва, позивачем не доведено, 
в чому саме полягає порушення її прав, свобод чи інтересів відповідачем.
За таких обставин суди зробили правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені рішення суду першої та апеляційної інстанцій ? без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 04 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                              Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат