ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/2092/20	
(суддя Новікова І.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною  скаргою Господарського суду Запорізької області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі №280/2092/20 за позовом   ОСОБА_1 до Господарського суду Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 26 березня 2020 року звернувся до суду з позовом до Господарського суду Запорізької області, згідно з яким просить:
- визнати протиправними дії та бездіяльність Господарського суду Запорізької області, що полягали у визначенні суддівської винагороди працюючих суддів для обчислення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2020 року в розмірі 47295,00 грн., виходячи з посадового окладу 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та відмови у видачі довідки про суддівську винагороду працюючого судді Господарського суду Запорізької області станом на 01.01.2020 для обчислення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2020 року, обрахованої у відповідності до частини другої, пункту першого частини третьої, пункту другого частини четвертої, частини п`ятої статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів»;
- зобов`язати Господарський суд Запорізької області видати позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (Додаток 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (пункт 1 розділу ІІ) для перерахунку з 1 січня 2020 року раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, із зазначенням в ній суддівської винагороди працюючого судді господарського суду Запорізької області, виходячи з базового розміру посадового окладу 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року статтею 7 Закону України від 14.11.2019 №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік», із застосуванням до базового розміру посадового окладу регіонального коефіцієнту 1,2, включаючи: посадовий оклад: 75672,00 (сімдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят дві) грн.; доплату за вислугу років (50 %): 37836,00 (тридцять сім тисяч вісімсот тридцять шість) грн.; суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного грошового утримання суддям у відставці: 113508,00 (сто тринадцять тисяч п`ятсот вісім) грн.; дату, з якої враховується суддівська винагорода: 01.01.2020; підставу видачі довідки: штатний розпис Господарського суду Запорізької області з 01 січня 2020 року, ч.4 ст.142 Закону Україні «Про судоустрій і статус суддів».
           Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно не видає позивачу довідку для перерахунку з 1 січня 2020 року раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, із зазначенням в ній суддівської винагороди працюючого судді господарського суду Запорізької області, виходячи з базового розміру посадового окладу 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року позов задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії відповідача щодо визначення суддівської винагороди працюючих суддів для обчислення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2020 року в розмірі 47295,00 грн., виходячи з посадового окладу 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та щодо відмови у видачі довідки про суддівську винагороду працюючого судді Господарського суду Запорізької області станом на 01.01.2020 для обчислення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2020 року, обрахованої у відповідності до частини другої, пункту першого частини третьої, пункту другого частини четвертої, частини п`ятої статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів».
Зобов`язав Господарський суд Запорізької області видати позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці для перерахунку з 01 січня 2020 року раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, із зазначенням в ній станом на 01 січня 2020 року суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці в розмірі 113508,00 грн., у тому числі: посадовий оклад - 75672,00 грн., доплата за вислугу років (50%) - 37836,00 грн. В решті позовних вимог - відмовив.
Рішення суду мотивовано тим, що оскільки суддя Господарського суду Запорізької області, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання, з 01.01.2020 року набув право на одержання суддівської винагороди виходячи із посадового окладу 75672,00 грн., то відповідно і позивач, як суддя Господарського суду Запорізької області у відставці, набув право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з зазначеного посадового окладу з 01.01.2020 року. При цьому, суд першої інстанції зробив висновок про те, що положення пункту 25 розділу ХІІ Закону №1402-VIII від 02.06.2016 року на позивача не поширюються, як і не поширюються на спірні правовідносини, оскільки позивач вийшов у відставку до набрання чинності цим Законом.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично відтворює зміст рішення Верховного Суду від 16.06.2020 року ухваленого у зразковій справі №620/1116/20 (Пз/9901/5/20) яким вирішувалося питання щодо наявності права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2020 року.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу позивач просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки правова позиція позивача викладена ним у позові в апеляційній скарзі не спростована. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення позивача, який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 обіймав посаду судді Господарського суду Запорізької області. Постановою Верховної Ради України від 04.02.2016 №997-VIII, відповідно до п.9 ч.5 ст.126 Конституції України його було звільнено з цієї посади у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Наказом голови Господарського суду Запорізької області від 17.02.2016 №4к, ОСОБА_1 виключено зі складу суду, у зв`язку із виходом у відставку.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 86% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
24.12.2019 року позивач звернувся з заявою до Господарського суду Запорізької області, в якій просив, у зв`язку зі зміною з 01.01.2020 розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до ч.4 ст.142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», видати довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, станом на 1 січня 2020 року (а.с.36).
10.01.2020 Господарським судом Запорізької області складено та надано ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці №08-13/14, в якій зазначено, що станом на 01.01.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 47295,00 грн., у тому числі: посадовий оклад - 31530,00 грн., доплата за вислугу років (50%) - 15765,00 грн. (а.с.37).
В довідці від 10.01.2020 №08-13/14 зазначено, що така видана на підставі особового рахунку за січень 2020 року.
Позивач, не погодившись із розміром зазначеного в довідці посадового окладу та доплати за вислугу років, неодноразово звертався до відповідача з запитами та вимогами надати іншу довідку, в якій зазначити правильний розмір суддівської винагороди.
Так, 26.02.2020 року позивач вкотре звернувся до відповідача з заявою щодо видачі довідки з урахуванням вимог законодавства (а.с.59-60).
05.03.2020 року Господарським судом Запорізької області складено та надано ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці №05-62/15, в якій зазначено, що станом на 18.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 113508,00 грн., у тому числі: посадовий оклад - 75672,00 грн., доплата за вислугу років (50%) - 37836,00 грн. (а.с.66).
В довідці від 05.03.2020 №05-62/15 зазначено, що така видана на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII; Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-ІХ; Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020.
Правомірність дій (бездіяльності) відповідача щодо не видачі позивачу довідки про суддівську винагороду для перерахунку з 1 січня 2020 року раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, із зазначенням в ній суддівської винагороди працюючого судді господарського суду Запорізької області, виходячи з базового розміру посадового окладу 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.
Також у пункті 4 частини п`ятої статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).
Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.
Згідно із частиною першою статті 142 Закону №1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).
Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:
1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.
Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з пунктом 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».
Законом України від 16.10.2019 №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».
Пунктом 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII встановлено, що розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:
а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).
Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач під час оформлення позивачу довідки помилково не врахував тієї обставини, що з 01.01.2020 набули чинності положення підпункту 16 пункту 1 розділу I Закону України від 16.10.2019 №193-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", якими пункти 22 і 23 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII було виключено.
Відтак, враховуючи усунення обмежень визначених пунктом 23, усі діючі судді, в тому числі і ті, що займають посади відповідні тій, що обіймав позивач, відповідно до ч. 2 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з 01.01.2020 отримують однакову суддівську винагороду, не залежно від того пройшов такий суддя кваліфікаційне оцінювання чи ні.
Підтвердженням такого висновку є також наявний в матеріалах справи лист Господарського суду Запорізької області від 27.01.2020 №001335, адресований ОСОБА_1 , в якому зазначено про те, що з 1 січня 2020 року незалежно від проходження суддями кваліфікаційного оцінювання посадовий оклад судді Господарського суду Запорізької області складає 75672,00 грн. із розрахунку 30 х 2102,00 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановленого на 1 січня календарного року) х 1,2 (регіональний коефіцієнт) (а.с.105).
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що оскільки суддя Господарського суду Запорізької області, до проходження кваліфікаційного оцінювання, з 01.01.2020 набув право на одержання суддівської винагороди виходячи із посадового окладу 75672,00 грн., то відповідно і позивач, як суддя Господарського суду Запорізької області у відставці, відповідно до ч. 4 ст. 142 Закону від 02.06.2016, набув право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з зазначеного посадового окладу з 01.01.2020 року.
Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на рішення Верховного Суду від 16.06.2020 року ухваленого у зразковій справі №620/1116/20 (Пз/9901/5/20), слід зазначити, що таке посилання є безпідставним, оскільки обставини цих справ є різними, враховуючи те, що позивач у цій справі вийшов у відставку 04.02.2016 тобто до набрання чинності Законом № 1402 від 02.06.2016.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Господарського суду Запорізької області - залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі №280/2092/20 - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 05 листопада 2020 року.
                    Повне судове рішення складено 10 листопада 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко