ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 826/5034/18
адміністративне провадження № К/9901/4507/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А., 
за участю:
секретаря судового засідання - Пушенко О.І.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Куліби О.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №826/5034/18
за позовом  ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва про скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання виплатити середній заробіток, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року, прийняте в складі головуючого судді Смолія І.В., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Лічевецького І.О., суддів Земляної Г.В., Мельничука В.П.
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
1.          У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом, в якому просив скасувати наказ Прокуратури міста Києва №285к від 15.02.2018 року; поновити на посаді прокурора Київської місцевої прокуратури №1; зобов`язати відповідача виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. 
2.          На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач, звільняючи його з посади на підставі наказу №285к від 15.02.2018 та зазначаючи підставою звільнення рішення суду від 31.01.2018, діяв протиправно та необґрунтовано. Позивач вказує на те, що постановою Верховного Суду від 31.01.2018 йому відмовлено у поновленні на посаді прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва, яка на даний час не існує і не має жодного відношення до посади прокурора Київської місцевої прокуратури №1, яку він обіймав до 15.02.2018. 
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
3.          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня              2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
4.          Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а підставою винесення оскаржуваного наказу слугувала постанова Верховного Суду від 31.01.2018, яка набрала законної сили. 
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.          Не погоджуючись із рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
6.          Касаційна скарга обґрунтована тим, що при винесенні оскаржуваного наказу прокурором м. Києва не врахована та обставина, що на підставі тих наказів, які він не маючи на це права скасував, позивач був реально поновлений на посаді та переводився з однієї прокуратури до іншої. Таким чином, позивач працював в органах прокуратури та фактично виконував функції держави, чому є реальні наслідки, які носять правовий характер.  Так, 14.12.2015 у зв`язку з успішним проходженням тестування, наказом прокурора м. Києва №415к позивача було призначено на посаду прокурора Київської прокуратури №3 і таким чином прийнято на роботу за новими умовами, нового закону України "Про прокуратуру" у новостворену прокуратуру. Тобто між позивачем та прокуратурою міста Києва склалися нові трудові відносини. Постановою Верховного Суду від 31.01.2018 позивачу відмовлено у поновленні на посаді прокуратури Деснянського району міста Києва, якої вже  не існувало на момент прийняття вказаного рішення суду. Отже, суди попередніх інстанцій не взяли до уваги те, що незаконне скасування наказів про поновлення ОСОБА_1 та кадрові переміщення не можуть спростувати факту його роботи в органах прокуратури на протязі тривалого часу. Також при прийняття оскаржуваного наказу робота позивача автоматично визнається незаконною, що тягне за собою позбавлення роботи та три роки трудового стажу, що є порушенням трудових прав, оскільки прокурор не мав права скасовувати накази про кадрові переміщення позивача по службі.
IV. Позиція інших учасників справи
7.          Відповідач правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу не скористався.
V. Рух справи в суді касаційної інстанції
8.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від              19 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від                      25 жовтня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року. 
9.          За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 23 вересня 2020 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючому судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А. на підставі розпорядження заступника керівника  апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 23 вересня                   2020 року №1798/0/78-20. 
10.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04 листопада 2020 року.
11.          За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддю Радишевську О.Р. замінено на суддю Мацедонську В.Е. на підставі розпорядження заступника керівника  апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 02 листопада             2020 року №2107/0/78-20. 
12.          У судовому засіданні позивач підтримав вимоги касаційної скарги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
13.          Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення касаційної скарги та просила Суд відмовити у задоволенні касаційної скарги.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
14.          Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 20.09.2013 наказом Прокуратури м. Києва №2693к ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора прокуратури Солом`янського району м. Києва.
15.          Наказом Прокуратури м. Києва №2169к від 11.07.2014 позивача переведено на посаду прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва.
16.          Наказом Прокуратури м. Києва №3254к від 23.09.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 , за порушення Присяги працівника прокуратури і вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури та є несумісним з перебуванням на роботі в органах прокуратури, звільнено з посади прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва.
17.          Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.12.2014  №826/15998/14, залишеною без змін Київським апеляційним адміністративним судом 06.08.2015, наказ №3254к від 23.09.2014 скасовано.
18.          Наказом Прокурора м. Києва №304к від 28.01.2015 ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора прокуратури Деснянського району м.Києва.
19.          У подальшому, у зв`язку із набуттям чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 відбулось реформування органів прокуратури України.
20.          На виконання вимог Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, Генеральною прокуратурою України видано наказ №98ш від 15.12.2015, яким внесено зміни до структури та штатного розпису прокуратури м.Києва щодо ліквідації підпорядкованих їй прокуратур районів та затверджено штатний розпис новоутворених місцевих прокуратур.
21.          Наказом Генеральної прокуратури України №98 від 20.07.2015, зареєстрованим Міністерством юстиції України 31.07.2015 №928/27373, затверджено Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури.
22.          За результатами проходження тестування, наказом в.о. прокурора м.Києва №4156к від 14.12.2015 року позивача призначено на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №3 м.Києва.
23.          Наказом Прокурора м.Києва №351к від 17.03.2017 позивача призначено на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №1 м.Києва.
24.          Постановою Верховного Суду від 31.01.2018 в справі №826/15998/14 касаційну скаргу Прокуратури м. Києва задоволено, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2015 скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_1 до Прокуратури м. Києва, третя особа - Прокуратура Деснянського району м. Києва,  про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмолено.
25.          Наказом Прокуратури м. Києва №285к від 15.02.2018, у зв`язку із набранням законної сили постановою Верховного Суду від 31 січня 2018 року в справі №826/15998/14, скасовано накази прокуратури м.Києва №304к від 28.01.2015, №4156к від 14.12.2105, №351к від 12.03.2107 та зазначено вважати звільненим ОСОБА_1 з 23.09.2014 відповідно до наказу прокурора м.Києва №3254к за порушення Присяги працівника прокуратури і вчинення проступку, який порочить працівника прокуратури та є несумісним з перебуванням на роботі в органах прокуратури.
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
26.          Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
27.          Кодекс адміністративного судочинства України 
Частина друга статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною другою статті 257 КАС України (у редакції, чинній на час поновлення позивача на посаді) судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
28.           Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
Статтею 28 вказаного Закону встановлено, що добір кандидатів на посаду прокурора здійснюється на конкурсних засадах із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим частинами першою та п`ятою статті 27 цього Закону, за результатами кваліфікаційного іспиту, проведеного відповідно до вимог цього Закону.
Кожен, хто відповідає встановленим вимогам до кандидата на посаду прокурора, має право звернутися до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із заявою про участь у доборі кандидатів на посаду прокурора.
Відповідно до частин 1, 6 статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КзпП України) у редакції, чинній на час поновлення позивача на посаді, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції»   іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
29.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
30.          Аналізуючи наведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.
31.          Як вбачається з оскаржуваного наказу прокурора міста Києва №285к від 15.02.2018, яким скасовано накази прокуратури м.Києва №304к від 28.01.2015, №4156к від 14.12.2105, №351к від 12.03.2107, ОСОБА_1 звільнено з 23.09.2014 відповідно до наказу прокурора м.Києва №3254к за порушення Присяги працівника прокуратури з посади прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва, у зв`язку з набранням законної сили постановою Верховного Суду від 31.01.2018 в справі №826/15998/14.
32.          Вирішуючи спір суди першої та апеляційної інстанцій посилались на те, що припинення трудових відносин з позивачем відбулося не з ініціативи відповідача, а у зв`язку із прийняттям постанови Верховного Суду, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, та наявності чинного наказу Прокуратури м. Києва №3254к від 23.09.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» про звільнення позивача з посади прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва.
33.          У зв`язку з чим суди вважали, що у відповідача були правові підстави для скасування наказів прокуратури м.Києва №304к від 28.01.2015, №4156к від 14.12.2015, №351к від 12.03.2017.
34.          Колегія суддів Верховного Суду такий висновок судів попередніх інстанцій вважає безпідставним, оскільки він ґрунтується на неповно встановлених обставинах справи та без надання належної оцінки доводам позивача про порушення його трудових прав при винесенні спірного наказу.
35.          Предметом спору в справі №826/15998/14 був наказ Прокуратури м. Києва №3254к від 23.09.2014, яким позивача  звільнено з посади прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва. Протягом розгляду судами різних інстанцій вказаної справи, ОСОБА_1 було поновлено на посаді прокурора прокуратури Деснянського району м. Києва наказом прокуратури м.Києва №304к від 28.01.2015 та в подальшому у зв`язку із набуттям чинності нової редакції Закону України «Про прокуратуру» та реформуванням органів прокуратури України позивача, за результатами успішного проходження тестування, наказом №4156к від 14.12.2015 було призначено на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №3 м.Києва. Наказом №351к від 12.03.2017 позивача переведено на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №1 м.Києва.
36.          Отже, призначення ОСОБА_1 на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №3 м.Києва та його переведення на посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №1 м.Києва відбулося за результатами конкурсу. 
37.          Таким чином, зазначаючи про правомірність скасування наказів №4156к від 14.12.2015, №351к від 12.03.2017, суди не дослідили, чи мав відповідач законні підстави для звільнення ОСОБА_1 з урахуванням умов та підстав прийняття його на роботу за результатами конкурсу та чи нова посада позивача має відношення до посади, з якої його було звільнено наказом  Прокуратури м. Києва №3254к від 23.09.2014.
38.          Також колегія суддів Верховного Суду не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спірний наказ прокурора міста Києва №285к від 15.02.2018 не підлягає оцінці відповідно до вимог КЗпП України,  оскільки вказаним наказом позивач був фактично звільнений з роботи, тому судам необхідно було надати оцінку законності дій відповідача щодо прийняття цього наказу.
39.          За правилами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
40.          Суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
41.          Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 КАС України, у зв`язку із невстановленням судами фактичних обставин справи, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
42.          Суду першої інстанції під час нового розгляду справи необхідно взяти до уваги викладене в мотивувальній частині цієї постанови, установити наведені в ній обставини, що входять до предмету доказування у цій справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
IХ. Судові витрати
43.          Частиною шостою статті 139 КАС України передбачено, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
44.          Оскільки за наслідками касаційного розгляду Судом не ухвалюється нове рішення, розподіл судових витрат не здійснюється
Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2019 року в справі №826/5034/18 скасувати, справу направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
3. Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                      О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                 В.Е. Мацедонська
                                                                                          С.А. Уханенко