ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1196/20 Справа № 216/4684/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Онушко Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу захисника Новака А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює ФОП, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,-
В С Т А Н О В И Л А :
Вказаною постановою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 гривні 40 копійок судового збору.
Захисник Новак А.М., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В своїй апеляційній скарзі зазначив, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального та процесуального права.
У доповненнях до апеляційної скарги захисник просив змінити постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за ст. 122-4 КУпАП.
Захисник зазначив, що ОСОБА_1 визнає вину у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, проте не визнає вину за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки не відчув зіткнення, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Захисник також зазначив, що за першим дзвінком співробітника поліції ОСОБА_1 повернувся на місце скоєння ДТП.
Суддя апеляційної інстанції, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 03 серпня 2020 року, о 14 годині 26 хвилин, у м. Кривому Розі, по вул. Петра Калнишевського, буд. 6, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Citroen Jumper, державний номерний знак НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу у русі транспортному засобу Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався у попутному напрямку у тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. За даним фактом 03.08.2020 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №101126. 
Вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка підтверджується протоколом серії ДПР18 №101126, поясненнями водія ОСОБА_2 та поясненнями ОСОБА_1 , який свою вину у вказаному правопорушенні визнав повністю.
Диспозицією ст.122-4 КУпАП встановлена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. 
Так об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , а також свідка ОСОБА_3 , яка була допитана в суді першої інстанції, він не мав умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, а продовження руху ним було здійснено, оскільки ОСОБА_1 не відчув зіткнення та був впевнений у відсутності факту ДТП.
Про відсутність умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди свідчить і те, що після дзвінка співробітника поліції ОСОБА_1 одразу повернувся на місце скоєння ДТП.
Враховуючи вищевикладене, погоджуюсь з висновком суду першої інстанції стосовно доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, проте, не вбачаю складу правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП. 
Враховуючи особу правопорушника, часткове визнання вини, вважаю за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2020 року — скасувати з прийняттям нової постанови.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Новака А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 — задовольнити частково.
Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 вересня 2020 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Провадження в частині обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП — закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 гривні 40 копійок. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:          Н.М.Онушко