Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/390/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Ніколаєв М. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., Ковальової Н.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах захисника – адвоката Ковальова Д.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2020 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

       Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп., 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 01.09.2020 року о 01 год. 05 хв. по пр. Соборному 170 в м. Олександрія Кіровоградської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI 80 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Про Правила дорожнього руху; нормативно-правовий акт № 1306 від 10.10.2001 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просив поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану постанову та закрити  провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.         При цьому зазначив, що в судовому засіданні районного суду 24.09.2020 року присутній не був і оскаржувану постанову не отримував, а з її змістом ознайомився лише 05.11.2020 року після ознайомлення захисника з матеріалами справи. За вказаних обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений ним із поважних причин та він має бути поновлений апеляційним судом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що, всупереч приписам ч. 2 ст. 254 КУпАП копія протоколу про адміністративне правопорушення від 01.09.2020р. серії ДПР18 № 119429, на який, як на основний доказ по справі, посилається суд місцевої інстанції в оскаржуваній поставі від 24.09.2020р., йому в день його складення вручена не була. Ознайомитись з його змістом зміг лише 05.11.2020 року, коли за клопотанням мого захисника адвоката Ковальова Д.І. останньому були надані для ознайомлення та зняття копій матеріали справи № 398/3169/20 про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказав, що при складенні протоколу працівниками поліції спершу не була надана йому можливість викласти в ньому власні пояснення з приводу не вчинення інкримінованого йому правопорушення, хоча бажав надати такі пояснення, що підтверджується, зокрема наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського. Однак, співробітник, що складав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 119429 від 01.09.2020 року, одразу вніс до нього запис, що від надання пояснень відмовився, і тільки після неодноразових наполягань погодився надати йому вказаний протокол для внесення до нього пояснень, зазначивши при цьому, що власний запис щодо відмови у наданні пояснення він «потім візьме в дужки». Отже, внесення патрульним поліцейським виправлень до протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 119429 від 01.09.2020р. після того, як в цьому протоколі було проставлено його власноручний підпис, є грубим порушенням викладених вище норм діючого законодавства. Також вказав, що наявність ознак алкогольного сп`яніння, окрім суб`єктивного сприйняття поліцейським повинна бути також зафіксована за участі двох неупереджених свідків. Наявний в матеріалах справи № 398/3169/20 відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського абсолютно не дає підстав вважати, що зафіксований на даному записі стан, в якому він перебував на момент зупинки керованого транспортного засобу, створював будь-які передумови для проведення огляду щодо наявності стану алкогольного сп`яніння. Так, з даного відеозапису не вбачається, що у нього були наявними котрась одна або сукупність ознак, передбачених п. 3 Інструкції, та на підставі чого поліцейський взагалі дійшов висновку про необхідність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння залишається незрозумілим. Що ж стосується свідків, які залучались співробітниками поліції нібито для проведення огляду, - громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то на відеозапису чітко видно, що дані особи взагалі не бачили його, оскільки він перебував в автомобілі на водійському місці та спілкувався з поліцейськими через відчинене вікно, в той час як свідки знаходились позаду на значній відстані - на рівні задніх дверей автомобіля. Відтак, з усього вищевикладеного слідує, що 01 вересня 2020 року, зупинивши керований ним транспортний засіб, співробітники патрульної поліції взагалі не мали правових підстав для проведення щодо нього огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому відмова від проходження такого огляду не може кваліфікуватися як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрему увагу необхідно звернути на грубі порушення, допущені Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області безпосередньо під час проведення судового розгляду справи про притягнення мене до адміністративної відповідальності.
24 вересня 2020р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області справа № 398/3169/20 про притягнення його до адміністративної відповідальності була розглянута за його відсутності, незважаючи на те, що було направлено клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із знаходженням на лікуванні, що підтверджується копією листка непрацездатності серії АКА № 356180. Зазначене клопотання надійшло до суду засобами електронної пошти 23.09.2020р., підтвердженням чого слугують матеріали справи № 398/3169/20 (а. с. 12), а в роздрукованому вигляді 01.10.2020р. (а. с. 15). Однак, суд місцевої інстанції надіслане ним клопотання протиправно проігнорував та вважав за можливе розглядати справу за його відсутності. Проведення такого розгляду без його участі, внаслідок чого він був позбавлений можливості захистись від пред`явлених звинувачень належним чином, слід вважати незаконним, в зв`язку з чим винесена за результатами розгляду справи № 398/3169/20 постанова місцевого суду безумовно підлягає скасуванню.

       Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та в його інтересах захисника – адвоката Ковальова Д.І. які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 24.09.2020 року не був присутнім при розгляді даної адміністративної справи районним судом (а.с.13), а згідно розписки захисника Ковальова Д.І. (а.с.40) про ознайомлення з матеріалами справи, ОСОБА_1 , тільки 04.11.2020 року дізнався про постанову суду першої інстанції. Також, як вбачається з штампу отримання апеляційна скарга та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вказаної постанови суду надані до місцевого суду 10.11.2020 року.
За таких обставин, строк на апеляційне оскарження даної постанови суду пропущений скаржником з поважних причин і тому підлягає поновленню. 

        Разом із тим, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння. 

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015  № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

       Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015  № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

       Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119429 від 01.09.2020 року, ОСОБА_1 01.09.2020 року о 01 годині 05 хвилин по пр. Соборному 170 в м. Олександрія Кіровоградської області, керував транспортним засобом AUDI 80 державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

        ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції вину не визнав, зазначив, що інкриміноване йому адміністративне правопорушення не вчиняв. 

Проте незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,   і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 119429 від 01.09.2020 року (а. с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку (а.с.4,5), відеозаписом нагрудної камери поліцейського, яким підтверджуються вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. (а.с. 8).

Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції.

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стосовно того, що судом першої інстанції порушено його права і, зокрема, проведено судове засідання без його участі, при наявності його клопотання про відкладення розгляду справи, є необґрунтованими та безпідставними. 
Слід зазначити, що судом першої інстанції належним чином було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Крім того, останній був обізнаний про розгляд стосовно нього справи про адміністративне правопорушення оскільки 23.09.2020 року звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку хворобою, проте підтверджуючих документів про поважність причин неявки та відкладення розгляду справи до суду не надав.

При цьому слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою.
Враховуючи положення ст.38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення, які є скороченими.
А тому розгляд справи без участі ОСОБА_1 та винесення рішення не може вважатися порушенням прав ОСОБА_1 , оскільки в нього було достатньо часу для надання суду першої інстанції пояснень та доказів по даній справі.
Також, при цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» в якому зазначено: «що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження (…)».
Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       Крім того під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю мав можливість реалізувати своє право на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, за участі професійного захисника – адвоката Ковальова Д.І., на надання пояснень та заперечень, надання доказів у підтвердження своєї невинуватості. 
Проте, будь-яких доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції ні він ні його захисник не надали. 

Крім того, доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стосовно того, що у нього не було жодної із ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п. 3 Інструкції, та свідки, які залучались співробітниками поліції взагалі не бачили його та не могли чути розмову з працівником поліції, оскільки знаходились на значній відстані від автомобіля є необґрунтованими та безпідставними.
Так, як вбачається із матеріалів справи, зокрема, відеозапису долученого до протоколу ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі охорони здоров`я, також даний факт підтверджується письмовими поясненнями свідків (а.с.4-5) наявних в матеріалах справи та підписами у протоколі (а.с.1). Вказані докази є послідовними та взаємоузгоджуються між собою. 
       Крім того, у апеляційного суду вказані в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння встановлені працівником поліції сумнівів не викликають. 

Крім того апеляційний суд вважає, що помилково зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відмова від надання пояснень,та взято даний запис у дужки, а потім зазначено пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не є таким порушенням яке тягне за собою скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення. 

       Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

       Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.

       Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

       Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)