Справа № 751/5419/20 	Головуючий у 1 інстанції Яременко І.В. 	
Провадження № 33/4823/378/20 	  	
Категорія -  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю захисника - адвоката Олійника С.А. представника Північної митниці Держмитслужби - Коваленка О.М.,   
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2020 року,

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 169803,00 грн. та конфіскації на користь держави предметів порушення митних правил - сервери для накопичення інформації ««Hewlett Packard Enterprise model namber HSTNS-2154, Pruduct № 867959-В21» у кількості 3 одиниці, вартістю 169803,00 грн., які вилучені та зберігаються на складі Північної митниці Держмитслужби.
Стягнуто з нього на користь Північної митниці 47 грн. 53 коп. за зберігання товару, та на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 
Судом встановлено, що 02.07.2020 о 04 год. 01 хв. в зону митного контролю митного поста «Сеньківка» Північної митниці Держмитслужби по смузі рух «червоний коридор» (контрольний талон № НОМЕР_1 ), заїхав транспортний засіб марки «Mersedes 311 CDI», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 . При проходженні митного контролю, під час усного декларування, водій вказаного транспортного засобу, ОСОБА_1 усно заявив, що переміщує тільки особисті речі свої і пасажирів та ніяких товарів не має. Під час проведення огляду салону транспортного засобу, на полиці для речей, було виявлено не задекларовані під час усного декларування товари, а саме: сервери для накопичення інформації «Hewlett Packard Enterprise model namber HSTNS-2154, Pruduct № 867959-В21» у кількості 3 одиниці. Власником виявлених товарів визнав себе водій транспортного засобу  ОСОБА_1 .
За даним фактом відносно ОСОБА_1 складений протокол про порушення митних правил за ст. 472 МК України. 
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В підтвердження своїх вимог зазначає, що він працівникам митниці в усному порядку заявив про наявність серверів для накопичення інформації у кількості 3 шт. вартістю 499 доларів США, які знаходилися в транспортному засобі, пред`явив їх для огляду. На підтвердження вартості серверів він пред`явив інвойс, і надав лист відправника, про те, що сервери не призначені для продажу. Працівники митниці йому вказали, що за таких умов внесення даних до митної декларації про сервери не вимагається та вказали лише про необхідність перевірки змісту наявної на них інформації. Після огляду серверів, працівники митниці повідомили йому, що вартість серверів є значно вищою, ніж заявлено ним, при цьому будь-якої можливості для заповнення митної декларації йому надано не було.
Вказує, що суд першої інстанції при розгляді справи не дотримався вимог ст. 489 МК України. Також не звернув увагу на те, що ним було обрано «червоний коридор», тобто шляхом вчинення дій він задекларував наявність товарів, які підлягали письмовому декларуванню, віз товар відкрито, не приховував, що вказує на відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення.
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 494 МК України, оскільки в ньому не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, не зрозуміло в чому полягало дане правопорушення. А також всі записи зроблені не ним особисто, працівник митниці замість нього вніс відповідні записи, потім лише вказав місця, де він мав поставити підписи.
Вважає, що доказів, які б підтверджували його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, митними органами не надано.
Крім того, оскільки вартість товару, визначена висновком експерта від 29.07.2020 року, не відповідає фактичній вартості серверів, вказане призвело до завищення розміру штрафних санкцій та навіть у разі встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, йому має бути повернуто товар в межах дозволеного ліміту для перевезення без письмового декларування.
Також вважає, що йому призначене занадто суворе адміністративне стягнення, оскільки він умислу на порушення митних правил не мав, шкідливих наслідків від адміністративного правопорушення не настало, має на утриманні двох малолітніх дітей, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною.
Додаткове стягнення в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки воно є непропорційним і не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушника.
Зазначені обставини дають підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляцій скаргу з викладених в ній підстав, представника митниці, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги,  дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник-адвокат Олійник С.А. пояснив, що ОСОБА_1 громадянином Республіки Молдова та не є резидентом України, тому не може бути суб`єктом даного правопорушення. ОСОБА_1 про наявність у нього трьох серверів для накопичення інформації усно заявляв працівникам митниці. Також суд першої інстанції безпідставно поклав в основу свого рішення висновок експерта від 29.07.2020 року, оскільки він не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, містить недоліки у вступній, дослідницькій частинах та висновках. Вважає, що судом першої інстанції порушені вимоги ст.ст.486, 489 МК України. Крім того, не погоджується з рішенням в частині застосування додаткової міри стягнення у виді конфіскації товару. Просив постанову суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вилучені товари повернути власнику.

Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 472 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Статтею 365 МК України передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.
Згідно ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.
Статтею 262 МК України встановлено, що товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів.
У відповідності до ст.266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, Митним кодексом, і він же несе повну відповідальність за порушення митних правил.
Матеріалами справи встановлено, зокрема, протоколом про порушення митних правил, 02.07.2020 року в зону митного контролю м/п - «Сеньківка» Північної митниці Держмитслужби на смугу «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки «Mersedes 311 CDI», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 . При проходженні митного контролю, під час усного декларування, водій вказаного транспортного засобу, ОСОБА_1 усно заявив, що переміщує тільки особисті речі свої і пасажирів та ніяких товарів не має. Під час проведення огляду салону транспортного засобу, на полиці для речей, було виявлено незадекларовані під час усного декларування товари, а саме: сервери для накопичення інформації у кількості 3 одиниці. Власником виявлених товарів визнав себе водій транспортного засобу  ОСОБА_1 . 
У своєму поясненні вказав, що не заявив про їх наявність під час усного декларування бо вважав, що їх вартість незначна, тому їх декларувати не потрібно. Після телефонної розмови з товаришем, останній повідомив, що один сервер коштує 158195,06 рублів Російської Федерації, що згідно курсу НБУ станом на 02.07.2020 становить 59550,95 грн., а три  178652,85 грн.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_1 порушення митних правил, і є одним із джерел доказів у силу положень ст.251 КУпАП та складений у відповідності до вимог ст.ст. 490, 494,508 МК України.

При перетині кордону підтверджуючих документів щодо вартості серверів ОСОБА_1 не мав.

Водночас, митний орган вартість серверів для накопичення інформації у кількості 3 одиниці, стверджує висновком експерта №1420003301-0633 від 29.07.2020 року, відповідно до якого вартість одного серверу для накопичення інформації становить 56601,00 грн., загальна вартість безпосередніх предметів порушення митних правил становить 169 803,00 грн.

Дана експертиза проведена у відповідності до вимог діючого законодавства, жодних суперечностей у висновку експерта встановлено не було, тому у апеляційного суду сумнівів у правильності та об`єктивності таких висновків не виникає. Отже, твердження апелянта про неправильну оцінку товару є такими, що не заслуговують на увагу. 

Доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що відповідальність за ст. 472 МК України настає в разі недекларування товарів комерційного призначення,  є невірним трактуванням апелянтом норм митного законодавства, так як переміщуваний ним через митний кордон України товар підлягав обов`язковому письмовому декларуванню, відповідно до вимог ч.1 ст.374 МК України.
Інші доводи апелянта та його захисника не спростовують вини ОСОБА_1 та не є підставами для звільнення його від адміністративної відповідальності.
На підставі наведених доказів, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, повністю доведена. 

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ст.472 МК України, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.  

Підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, апеляційний суд не знаходить.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд, -  

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 жовтня 2020 року, відносно  ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	С. О. Акуленко