УХВАЛА
 
16 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 539/396/20
провадження № 51–5462 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2020 року та Полтавського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального Кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Тому, скаржник заперечуючи законність ухвал має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, саме істотні порушення норм права, які є підставами для скасування або зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження – у визначених законом випадках та порядку.
Наведені законодавчі положення залишено поза увагою. 
Зокрема, як убачається зі змісту скарги, у ній засуджений заперечує правомірність повернення йому місцевим судом поданої заяви про перегляд вироку апеляційного суду за нововиявленими обставинами. 
Однак при цьому попри те, що вказане рішення було предметом перевірки в порядку апеляційної процедури, скаржник не зазначив обґрунтування неправильності висновків суду апеляційної інстанції, допущення при здійсненні провадження таких порушень норм процесуального права, які є істотними та тягнуть за собою обов`язкове скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК ухвали з огляду на положення статей 370, 404, 412 цього Кодексу, а також з урахуванням точного змісту приписів статей 462, 464 КПК. 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2020 року та Полтавського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3