Ухвала
 
23 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 175/4472/17
 
провадження № 61-6154св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Білоконь О. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Воронцова Олександра Миколайовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до               ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
 
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області               від 18 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області                  від 18 лютого 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму позики в розмірі                409 949,29 грн, проценти за користування позикою в сумі 962 788,65 грн та штраф в розмірі 92 880,43 грн, а всього 1 465 618,37 грн.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Воронцов О. М., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду України                від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, від 13 грудня 2017 року у справі № 309/3458/14-ц, провадження № 6-996цс17, від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду                             від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18, постановах Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі                                        № 209/3022/16-ц, провадження № 61-8487св18, від 19 грудня 2018 року у справі № 544/174/17, провадження № 61-21724св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове судове рішення.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення               заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2019 року у справі № 263/3799/18, провадження № 61-46653св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                        веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Н. Ю. Сакара
 
О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян