Дата документу 22.12.2020 Справа № 2-2810/2009

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 22-ц/807/3445/20                         Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко А.Г.
Є.У.№ 2-2810/2009                                         Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого:         Кочеткової І.В.,
суддів:                 Дашковської А.В.,
                        Кримської О.М.,
секретар:         Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву  ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду по цивільній справі № 2-2810/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду. Зазначала, що рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10 грудня 2009 року задоволено її позов та зобов`язано ОСОБА_2 не перешкоджати їй у здійсненні належних прав користувача земельної ділянки і звільнити земельну ділянку, площею 588 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , шляхом знесення самовільно збудованих нерухомих споруд: житлової прибудова літ. А1, мансарди літ. мс, сараю літ.Ц, сараю літ.С, гаражу літ. Т. Незважаючи на вказане рішення суду, ОСОБА_2 ухилявся від його добровільного виконання, зареєстрував за собою право власності на самочинні споруди та продав їх не як частку домоволодіння, а як окремий об`єкт нерухомості – жилий будинок під літ. «А». В подальшому спірні об`єкти нерухомості протягом 2010-2013 р.р. неодноразово продавалися, проте їх нові власники були добре обізнані про наявність невиконаного судового рішення, яким ОСОБА_2 зобов`язано знести придбане ними майно. Посилаючись на вказані обставини, просила суд на підставі ст. 435 ЦПК України змінити спосіб виконання рішення суду від 10.12.2009 та постановити про знесення самовільно збудованих нерухомих споруд, а саме: житлової прибудова літ. А1, мансарди літ. мс, сараю літ.Ц, сараю літ.С, гаражу літ. Т., які розташовані за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 року відмовлено у задоволені заяви.
Судове рішення мотивовано тим, що спірні споруди є об`єктом права власності ОСОБА_3 , у передбаченому законом порядку набуття нею такого права не оспорено, її право власності не припинено, а отже порушене право ОСОБА_1 не підлягає захисту у обраний нею спосіб. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, неможливість виконання судового рішення, просила скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити її заяву. Доводи апеляційної скарга аналогічні доводам, викладеним у заяві про зміну способу і порядку виконання рішення суду.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що за адресою АДРЕСА_1 розташований самостійний об`єкт нерухомості, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2013, що встановлено судовим рішенням в іншій справі №333/10570/14-ц. Рішенням цього ж суду від 11.01.2019 у справі 333/6450/18, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 16.04.2019, у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора відмовлено з підстав не спростованої правомірності правочину від 25.09.2013, за яким ОСОБА_3 придбала спірне майно у власність. ОСОБА_3 стороною чи третьою особою у даній цивільній справі не була, як не є і стороною виконавчого провадження. У заяві про зміну способу і порядку виконання рішення від 10.12.2009 ОСОБА_1 фактично просить ухвалити нове рішення, в якому вирішити питання про права і обов`язки ОСОБА_3 , яка до участі у даній справі в якості відповідача не залучалася. 
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника заявника адвоката Трачук Н.І., заперечення ОСОБА_2 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.
Відповідно до частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони у справі про встановлення або зміну способу й порядку виконання судового рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. Отже, суди дійшли вірно висновку про те, що процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду. Тобто, слід розрізняти способи захисту цивільного права, передбачені статтею 16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду. 
При вирішенні питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен з`ясовувати обставини, що свідчать про неможливість такого виконання.
Як на підставу звернення із заявою про зміну способу виконання рішення суду, ОСОБА_4 посилалась на те, що ОСОБА_2 ухилився від виконання судового рішення, в порушення вимог закону здійснив реєстрацію права власності на самочинні споруди та продав їх ОСОБА_5 як окремий об`єкт нерухомості. 
Проте вказані обставини не є підставою для зміни способу і порядку виконання рішення суду в порядку ст.435 ЦПК України.
Нерухоме майно, стосовно якого у 2009 році судом розглядався спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на теперішній час є об`єктом права власності ОСОБА_5 . Вказане право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а отже у відповідності до ст.321 ЦК України є непорушним. 
У передбаченому законом порядку підстави реєстрації права власності на спірне майно і правомірність набуття їх у власність новим власником ніким не оспорені і не скасовані. 
За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення без задоволення, оскільки фактично позивач просить вирішити інший судовий спір з новим власником нерухомого майна у спосіб, не передбачений законом.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
        
За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними. 
       
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2020 рокуу цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 23 грудня 2020 року.

Головуючий І.В. Кочеткова 

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська