Справа № 159/1401/20 	Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О. 	
Провадження № 22-ц/802/964/20  Категорія: 80 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
22 жовтня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,
з участю:
секретаря судового засідання - Губарик К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "АТП-10706" про стягнення майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 серпня 2020 року,
                                       В С Т А Н О В И В:
В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ АТП-10706 про стягнення майнової та моральної шкоди, пов`язаної з невиплатою заробітної плати.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2020 року позов залишено без розгляду.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що його та представника не було належним чином повідомлено про розгляд справи, призначений на 04 та 13 серпня 2020 року. Зазначає, що підтвердження направлення судом для відома поштовою кореспонденцією та отримання ним копії ухвали суду від 24 липня 2020 року про відкладення розгляду справи в матеріалах справи немає, хоча наявний супровідний лист.
Вказує також, що в матеріалах справи містяться телефонограми щодо повідомлення його представника  ОСОБА_2  через засоби телефонного зв`язку про судове засідання на 04 серпня 2020 року та повідомлення його і представника про засідання на 13 серпня 2010 року, проте жодних дзвінків ним і його представників отримано не було. У справі відсутні письмові докази його сповіщення засобами зв`язку. Отже, судом не було дотримано порядок вручення судових повісток, надіслання судових рішень та помилково зроблено висновок щодо його належного сповіщення про судові засідання, призначені на 04 та 13 серпня 2020 року, а відповідно і неправильний висновок щодо поважності його неявки у вказані судові засідання.
Вважає, що залишення його позову без розгляду з формальних підстав з істотними порушеннями норм процесуального права, всупереч правовій позиції Верховного Суду та практиці Європейського суду з прав людини, є протиправним обмеженням його права на доступ до суду та правосуддя, які гарантовані п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вказує, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У відзиві ТОВ"АТП-10706" посилається на безпідставність апеляційної скарги і вважає її такою, що не підлягає до задоволення. Просить ухвалу суду залишити без змін.
20 жовтня 2020 року на адресу апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд не задовольнив. Інші учасники справи повідомлені судом належним чином про час та місце судового розгляду, однак не з`явились в судове засідання.
Отже, з урахуванням вимог статті 223 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе проводити судове засідання без учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що у судові засідання 04 серпня та 13 серпня 2020 року, про які належним чином позивач і його представник повідомлялися засобами телефонного зв`язку, позивач без поважних причин повторно не з`явився, заяв з процесуальних питань до суду не подавав.
Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитися, виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що в ході розгляду справи 24 липня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про залишення позову без розгляду (а.с.114).
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2020 року в задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду судом було відмовлено з підстав недотримання вимог п. 5 ч.1 ст. 257 ЦПК України та продовжено судовий розгляд із призначенням його на 04 серпня 2020 року (а.с.116).
Оскільки в судовому засіданні 24 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 не був присутнім, то про відмову у його клопотанні щодо залишення позову без розгляду та призначення судового засідання суд зобов"язаний був повідомити позивача, надіславши йому копію вказаної ухвали.
В матеріалах справи є супровідний лист суду про надіслання копії ухвали від 24 липня 2020 року позивачу, однак докази отримання ним такої ухвали відсутні.
Довідка секретаря судового засідання вказує на те, що у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, зокрема і позивача та його представника, в судове засідання 04.08.2020 року судовий розгляд було відкладено на 13 год. 13 серпня 2020 року. (а.с.120).
Разом з тим, до справи додано телефонограми, складені секретарем судового засідання від 27 липня та від 05 серпня 2020 року, в яких зазначено про повідомлення представника позивача ОСОБА_2 про судові засідання 04 серпня та 13 серпня 2020 року, а також про повідомлення позивача ОСОБА_1 щодо судового засідання на 13 серпня 2020 року (а.с.118,121,122).
На а. с. 124 знаходиться конверт із судовою повісткою, направленою 29 липня 2020 року на адресу ОСОБА_1 , із відміткою Укрпошти про причину повернення - через не запит.
Наявні у матеріалах справи телефонограми про повідомлення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 не забезпечують фіксацію виклику їх у судове засідання, оскільки не містять відомостей про номер телефону, за яким таку телефонограму отримано, при тому, що апелянт заперечує про здійснення виклику його та представника у судове засідання таким способом. Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні відомості про контактний номер телефону представника позивача ОСОБА_2
Порядок виклику та вручення судових повісток визначено у статтях 128, 130 ЦПК України.
Частиною другою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Згідно з частиною п`ятою вказаної статті судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу.
Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
За правилами частини першої статті 130 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не з`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу;  сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18) вказано, що приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду із вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. 
Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду із вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище
в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA,№ 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 522/19433/17 (провадження № 61-835св19) зроблено висновок, що згідно із частиною дев`ятою статті 128 ЦПК України суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Отже, за загальним правилом повідомлення учасників справи телефонограмою не відповідає встановленому порядку повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. 
Таким чином, матеріали справи не містять визначених процесуальним законом доказів належного повідомлення позивача та його представника про призначений розгляд справи судом на 04 серпня та 13 серпня 2020 року.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушенням вимог статей 128, 130 ЦПК.
Отже, суд першої інстанції порушив право позивача знати про час і місце судових засідань, що є порушенням права на доступ до правосуддя .
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.
       За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2020 року в даній справі скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 22 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді