УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

       Справа №278/1316/20 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В. 
       Категорія ч. 1 ст. 172-7 КУпАП  Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10 листопада 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю секретаря судового засідання Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Приведьон В.М., прокурора Рудик Т.Г. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої селищним головою Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області,
встановив:
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП закрито, в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 12.11.2015 року по даний час на посаді голови Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, Житомирської області та будучи, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, під час проведення 51-ї сесії 7-го скликання від 30 січня 2020 року проголосувала за питання №13.3 «Про преміювання селищного голови та заступників селищного голови», чим не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня не повідомила НАЗК, ні інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, за що передбачена відповідальність ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме 30 січня 2020 року під час проведення 51-ї сесії 7-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району проголосувала за питання №13.3 «Про преміювання селищного голови та заступників селищного голови».

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. 
Посилається на те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. 
Вказує, що був порушений строк складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки правопорушення виявлено 12.05.2020 р., проект протоколу направлявся в прокуратуру Житомирської області 15.05.2020 р. та був отриманий з погодження 22.05.2020 р., а протокол складено лише 25.05.2020 року.
Посилається на те, що зазначення в протоколі, місце складання приміщення Новогуйвинської селищної ради не відповідає дійсності, оскільки складений протокол був привезений оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області ДСР Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Шевчуком С.М.
Також, зазначила, що в протоколі не зазначений час вчинення адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, прізвище викривача та заподіяну матеріальну шкоду. 
Вказала, що в протоколі наявні виправлення у кількості матеріалів, які додаються до протоколу з 70 арк. виправлено на 71 арк., що є порушенням п.п.6-8 п.1 Інструкції.
Зазначила, що суд повинен був повернути матеріали справи про адміністративні правопорушення до Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області ДСР Національної поліції України для належного оформлення.
Вважає, що отримання грошової винагороди у формі зарплати та її складових - премії, надбавки, за своєю суттю не може виступати мотивом правопорушень, пов`язаних з корупцією, оскільки право «на зарплату, не нижчу від визначеної законом», законодавчо закріплене у ст. 43 Конституції України, а згідно ч.1 і ч.2 ст.1-2 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, і її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
Вказала, що згідно п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» - Преміювання голів обласних, районних і районних у містах рад, їх заступників, сільських, селищних і міських голів, установлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірах, визначених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.
Зазначила, що згідно ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.
Вказала, що про конфлікт інтересів публічно повідомила на засіданні ради 30 січня 2020 р., а тому  отримання премії та її розміру не залежало від безпосередньої її участі в голосуванні за рішення.
Зазначила, що питання оплати праці належить до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції». Відсутність приватного інтересу, в свою чергу, виключає наявність реального конфлікту інтересів у особи, а відтак і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку адвоката Приведьона В.М., які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. 

Згідно ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

У відповідності до п.п.1, 2, 3 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, в тому числі депутати місцевих рад, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 12.11.2015 року по даний час на посаді голови Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, Житомирської області та будучи, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, під час проведення 51-ї сесії 7-го скликання від 30 січня 2020 року проголосувала за питання №13.3 «Про преміювання селищного голови та заступників селищного голови», чим не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не пізніше наступного робочого дня не повідомила НАЗК, ні інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень, вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, за що передбачена відповідальність ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме, 30 січня 2020 року під час проведення 51-ї сесії 7-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району проголосувала за питання №13.3 «Про преміювання селищного голови та заступників селищного голови». 

Частиною 2 ст.172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням першої організаційної сесії Новогуйвнської селищної ради сьомого скликання від12 листопада 2015 року «Про підсумки виборів селищного голови і визнання його повноважень» визнано повноваження Новогуйвинського селищного голови ОСОБА_1 (а.с.43).
Отже, ОСОБА_1 відповідно до п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 січня 2020 року 51-ї сесії 7-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, ОСОБА_1 прийняла участь у розгляді та голосуванні питання №13.3 «Про преміювання селищного голови та заступників селищного голови», за наслідками якого було прийнято рішення про преміювання селищного голови та заступників селищного голови(а.с.53-54).

Вказані обставини підтверджуються дослідженими апеляційним судом доказами, а саме:
- рішенням першої організаційної сесії Новогуйвинської селищної ради сьомого скликання, яким визнано повноваження Новогуйвинського селищного голови ОСОБА_1 (а.с.43);
- витягом із протоколу №51 51-ї сесії Новогуйвинської селищної ради сьомого скликання від 30.01.2020року (а.с.44-52);
- рішенням №1210 51-ї сесії Новогуйвинської селищної ради сьомого скликання від 30.01.2020року про преміювання селищного голови та заступників селищного голови (а.с.53-54);
- результатами поіменного голосування з питання: 13.3 про преміювання селищного голови та заступників селищного голови, де ОСОБА_1 проголосувала «За» (а.с.56-60);
- поясненнями ОСОБА_1 (а.с.61-62).

Проаналізувавши надані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, апеляційний суд вважає, що вони у своєму взаємозв`язку доводять вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Апеляційний суд визнає безпідставними посилання в апеляційній скарзі на порушення ч.2 ст.254 КУпАП щодо порушення встановленого строку при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, як на окрему підставу для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

Відповідно до вказаної норми закону, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відраховується з моменту виявлення правопорушення з подальшою фіксацією останнього у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

В той же час закон не забороняє розглядати справи, протокол відносно яких був складений й поза межами 24 годин з моменту виявлення правопорушення. Ця вимога, що передбачена ч.2 ст.254 КУпАП, адресована органу (особі), яка його складає і покликана стимулювати в них внутрішню дисциплінованість, відповідність їх дій вимогам таких принципів провадження в справах про адміністративне правопорушення, як швидкість (оперативність) реагування на факт правопорушення та економічність адміністративного процесу.

Водночас законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає жодних правових наслідків при складанні протоколу про адміністративні правопорушення поза встановленого строку для його складання.

Посилання апелянта про виправлення в протоколі у кількості матеріалів, які додаються до протоколу з 70 арк. виправлено на 71 арк., на висновки суду, щодо доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП не впливають.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме супровідного листа заступника начальника управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітана поліції капітана поліції В. Лавренчука від 26.05.2020 року, до Житомирського районного суду Житомирської області направлено для розгляду і прийняття рішення згідно чинного законодавства адміністративний протокол з матеріалами відносно ОСОБА_1 на 71 аркуші (а.с.72).

Крім того, відповідно до опису документів, які знаходяться у адміністративній справі загальна кількість аркушів становить 71арк. 

Апеляційний суд також визнає доводи апелянта про не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією часу вчинення адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, прізвище викривача та заподіяну матеріальну шкоду, безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки зазначене не є обов`язковим для складання протоколу. 

Посилання апелянта на те, що вона, як голова селищної ради, на підставі ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання, суперечить вимогам Закону України «Про запобігання корупції», оскільки в даному випадку мав місце реальний конфлікт інтересів, який полягає у суперечності між її особистим майновим інтересом -бажанням поліпшити матеріальне становище. В даному випадку ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», тобто, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції надав належну оцінку усім наявним в матеріалах справи доказам, та дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною, обґрунтованою, норми матеріального та процесуального права судом були застосовані правильно, а тому підстав для зміни чи скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: