ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року 
м. Київ
Справа №  910/14516/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Баранець О.М., Студенець В.І.,
за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.;

за участі представників:
позивача - Проціва Я.Я.,
відповідача - 1 - Ландишевої С.М.,
                      - 2 - не з`явився,
третьої особи - 1 - не з`явився,
-           2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло"

на постанову Північного апеляційного господарського суду 
(головуючий - Смірнова Л.Г., судді Дідиченко М.А., Кропивна Л.В.)
від 21.11.2019

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича", 
     2) Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації,
за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: 
1) ОСОБА_1 , 
2) ОСОБА_2 

про скасування рішень загальних зборів,

В С Т А Н О В И В:

у жовтні 2018 року до Господарського суду міста Києва звернулось ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Світло" з позовом до ТОВ "Офісний центр "Квадрат на Малевича" та Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недійсним, з моменту прийняття рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича», оформленого протоколом №29/04/16 від 29.04.2016; визнання недійсним з моменту прийняття рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» про включення до складу учасників ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі відповідача у сумі 15 000,00 грн та збільшення розміру статутного капіталу відповідача-1 до 735 000,00 грн; скасування реєстраційного запису №10681360000042725 від 10.05.2016 внесеного державним реєстратором Виконавчого комітету Васильківської міської ради Салатою Сергієм Івановичем до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича»; скасування реєстраційного запису №10681070001042725 від 06.06.2016 державним реєстратором Виконавчого комітету Васильківської міської ради Салатою Сергієм Івановичем до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича».     
     
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішеннями загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» від 29.04.2016 протиправно зменшено статутний капітал позивача на суму 720 000,00 грн, а також здійснено незаконну передачу майнових активів позивача, що належать йому на праві власності, чим порушено права позивача. 

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2019 позов ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Світло» задоволено.

Визнано недійсним з моменту прийняття рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича», оформлене протоколом № 29/04/16 загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» від 29.04.2016.

Визнано недійсним з моменту прийняття рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» про включення до складу учасників товариства ОСОБА_2 з часткою в статутному капіталі товариства в сумі 15 000,00 грн та збільшення розміру статутного капіталу товариства до 735 000,00 грн.

Скасовано реєстраційний запис №10681360000042725, внесений 10.05.2016 державним реєстратором Виконавчого комітету Васильківської міської ради Салатою С.І. до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича».

Скасовано реєстраційний запис №10681070001042725, внесений 06.06.2016 державним реєстратором Виконавчого комітету Васильківської міської ради Салатою С.І., який внесений до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича».

Приймаючи рішення, місцевий суд дійшов висновку про те, що з урахуванням ст. ст. 91, 92 Цивільного кодексу України, та приймаючи до уваги факти, встановлені господарським судом у справі № 910/8113/16, рішення загальних зборів учасників TOB «Офісний центр «Квадрат на Малевича», оформлене протоколом № 29/04/16 від 29.04.2016 є протиправним, оскільки було прийнято на підставі рішення загальних зборів учасників TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло», яке визнано судом недійсним, при цьому спірним рішенням порушено права позивача як власника майнових активів - нежитлових приміщень загальною площею 2 455,7 кв.м, що розташовані у будівлі за адресою: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 86, літ. Б.

Постановою Північного апеляційного господарського суду  від 21.11.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2019 скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновків, що оспорювані у справі рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» не порушують прав та інтересів позивача.  

10.02.2020 TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло» звернулось з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 до суду касаційної інстанції. 

Підставами для скасування судового рішення позивач зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції. Стверджує, що апеляційний суд застосував ст. 75 ГПК України без врахування висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові  від 17.10.2018 у справі № 753/22010/14-ц, Верховного Суду у постановах від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц, від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16. Вказує, що відсутній висновок Верховного Суду у правовідносинах пов`язаних з оскарженням рішень органів управління господарського товариства особою, яка не є учасником такого товариства, з підстав порушення її майнових прав. Апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази щодо переходу за розподільчим балансом частини майна та майнових прав позивача до ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича».  Стверджує про преюдиційність фактів встановлених у справі № 910/8113/16 для розгляду цієї справи. 

У відзиві на касаційну скаргу відповідач-1 вважає постанову апеляційного суду  законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін. Вказує на неподібність правовідносин у цій справі та у справах № 753/22010/14-ц, № 753/11000/14-ц,  № 922/2391/16. Стверджує, що встановлені судом обставини у справі № 910/8113/16 не звільняють TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло» від обов`язку довести факт порушення його прав та інтересів оспорюваними у справі рішеннями загальних зборів ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича», порушення норм закону такими рішеннями. Посилається на постанови Верховного Суду від 30.07.209 у справі № 916/435/18, від 21.11.2018 у справі № 908/48/18, від 20.03.2018 у справі № 916/375/17, Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 922/4216/14. 

Ухвалою Верховного Суду зупинялось провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/8113/16.  

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наявність зазначених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження судових рішень (п. п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційне провадження, порушене на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, необхідно закрити згідно з п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК України, а касаційну скаргу, подану з підстави, передбаченої п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України - залишити без задоволення з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами, рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Світло», оформлене протоколом №29/04/16 від 29.04.2016, було вирішено виділити з ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Світло» нову юридичну особу у формі ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» (питання 10 рішення). 

Учасником нової юридичної особи ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» став ОСОБА_1 та для формування статутного капіталу ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» було передано частку в розмірі 720 000,00 грн, що становить 20,57% статутного капіталу ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Світло» і належить ОСОБА_1 . 

У зв`язку з виділом, разом з часткою, що виділяється для формування статутного капіталу TOB «Офісний центр «Квадрат на Малевича», було вирішено, що на його баланс, згідно з розподільчим балансом, передаються майнові активи, а саме - нежитлові приміщення загальною площею 2 455,7 кв.м, що розташовані у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло» на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2007 №30/444, балансовою вартістю 3 963 906,00 грн та кредиторська заборгованість TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло» перед ОСОБА_1 зі сплати вартості квартир за договором від 12.04.2016 у сумі 3 243 907,00 грн.

До складу комісії з виділу нової юридичної особи у формі TOB «Офісний центр «Квадрат на Малевича» з TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло» обрано головою комісії ОСОБА_3 , членами комісії: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (питання 11 рішення). 

Встановлено порядок виділу з TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло» нової юридичної особи у формі TOB «Офісний центр «Квадрат на Малевича» та передання їй частини майна, прав та обов`язків TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло» за розподільчим балансом (питання 12 рішення). 

Рішенням загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича», оформлених протоколом №29/04/16 від 29.04.2016, було вирішено, зокрема, створити TOB «Офісний центр «Квадрат на Малевича» шляхом виділу з TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло» (питання 2 рішення). 

Затверджено розмір статутного капіталу TOB «Офісний центр «Квадрат на Малевича» у сумі 720 000,00 грн. Встановлено, що розмір частки засновника (учасника) TOB «Офісний центр «Квадрат на Малевича» ОСОБА_1 становить 100 %, вартістю 720 000,00 грн та вклад засновника (учасника) товариства вноситься шляхом передачі до статутного капіталу товариства за розподільчим балансом частки у розмірі 720 000,00 грн, що становить 20,57 % статутного капіталу TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло», яка належала ОСОБА_1 . Також за розподільчим балансом TOB «Офісний центр «Квадрат на Малевича» передаються майнові активи, а саме, нежитлові приміщення загальною площею 2455,7 кв.м, що розташовані у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві власності TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло» на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2007 № 30/444, балансовою вартістю 3 963 906,00 грн та кредиторська заборгованість TOB «Науково-виробниче підприємство «Світло» перед ОСОБА_1 зі сплати вартості квартир за договором від 12.04.2016 у сумі 3 243 907,00 грн (питання 6 рішення).

Рішенням загальних зборів ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича», що оформлені протоколом № 02/06/16 від 02.06.2016 було вирішено, зокрема погодити вступ ОСОБА_2 ; до складу учасників ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» шляхом внесення нею додаткового вкладу до статутного капіталу товариства в розмірі 15 000,00 грн та прийнято ОСОБА_2 до складу учасників товариства (питання 2 рішення №02/06/16).

Вирішено збільшити розмір статутного капіталу ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» з 720 000,00 грн до 735 000,00 грн за рахунок додаткового вкладу ОСОБА_2 до статутного капіталу товариства в розмірі 15 000,00 грн (питання 3 рішення №02/06/16).

Також здійснено перерозподіл часток в статутному капіталі та уповноважено ОСОБА_3 на здійснення дій щодо подачі державному реєстратору документів для державної реєстрації змін відомостей про ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича». (питання 4, 5 рішення №02/06/16).  

Постановою Вищого господарського суду України від 14.11.2017 у справі № 910/8113/16 рішення загальних зборів учасників TOB "Науково-виробниче підприємство "Світло" оформлені протоколами загальних зборів учасників TOB "Науково-виробниче підприємство "Світло" № 01/02/16 від 01.02.2016 та № 29/04/16 від 29.04.2016 були визнані недійсними. 

Відповідно до зазначеної постанови Вищого господарського суду України від 14.11.2017 у справі № 910/8113/16, підставою для прийняття рішення було те, що учасник TOB "Науково-виробниче підприємство "Світло" Крикунов B.B., був відсутнім на загальних зборах учасників товариства 01.02.2016 і такі збори фактично не проводилися, оскільки з урахуванням частки ОСОБА_5 у статутному капіталі TOB "Науково-виробниче підприємство "Світло" на дату проведення спірних зборів у розмірі 64%, був відсутній кворум для їх проведення, що є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників TOB "Науково-виробниче підприємство "Світло", оформлених протоколом № 01/02/16 від 01.02.2016. Також судом було встановлено той факт, що на момент проведення загальних зборів учасників TOB "Науково-виробниче підприємство "Світло", рішення за результатами яких оформлені протоколом №29/04/16 від 29.04.2016, частка в статутному капіталі TOB "Науково-виробниче підприємство "Світло" ОСОБА_1 становила 20,57%, а ОСОБА_6 - 42,85%. Судом зазначено, що перерозподіл часток статутного капіталу TOB "Науково-виробниче підприємство "Світло" було здійснено незаконно. 

Предметом спору у справі є, зокрема, визнання недійними рішенням загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича». 

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Позов заявлено TOB "Науково-виробниче підприємство "Світло", яке не є учасником товариства. Вказаний позов обґрунтовано порушенням майнових прав позивача, зокрема, права власності на нежитлові приміщення загальною площею 2455,7 кв.м, що розташовані у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Верховенство права, як основоположний принцип господарського судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 

Глава 29 ЦК України встановлює, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України). 

Способами захисту права власності можуть бути, зокрема: право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України); право власника на витребування майна від добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України); власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України); визнання права власності (ст. 392 ЦК України); визнання незаконним правового акта, що порушує право власності (ст. 393 ЦК України).

Чинним законодавством не передбачено такого способу захисту майнових прав та права власності особи, яка не є учасником (засновником) господарського товариства) як визнання недійсними рішень загальних зборів про утворення господарського товариства, зміну складу учасників товариства. 

У  постанові від 20 березня 2018 року у справі № 916/375/17 Верховний Суд дійшов подібних за змістом правових висновків. 

Верховний Суд вважає, що заявлені до ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» та Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів відповідача-1 про утворення господарського товариства, зміну складу учасників товариства, скасування реєстраційних записів про внесення до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей щодо ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» не є належним способом захисту майнових прав ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Світло", який спрямований на реальне відновлення його інтересів, оскільки не призведе до набуття позивачем майнових прав та права власності на нежитлові приміщення загальною площею 2 455,7 кв.м, що розташовані у будівлі за адресою: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 86, літ. Б. 

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було протиправно відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до набувача цього майна з підстав, передбачених статтею 387 ЦК України.

Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статті 387 ЦК України, є неефективними.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин Верховний Суд доходить висновку, що суди мали відмовити у задоволенні вимог про визнання недійними рішень загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича», скасування реєстраційних записів у  Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича».

Оскільки позов у справі не підлягає задоволенню у зв`язку з його необґрунтованістю, не було підстав вирішувати питання щодо застосування приписів про позовну давність до цих вимог.

Скаржник, обґрунтовуючи наявність підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, вказав, що суд апеляційної інстанції застосував ст. 75 ГПК України щодо преюдиціальності фактів без врахування висновків викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові  від 17.10.2018 у справі № 753/22010/14-ц, Верховним Судом у постановах від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц, від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16 у подібних правовідносинах. 

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України вбачається, що оскарження судових рішень з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, може мати місце за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих же норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема, у такому: у різному тлумаченні судами змісту відповідних норм, що зумовлює відмінність у висновках про наявність чи відсутність суб`єктивних прав та обов`язків учасників певних правовідносин; у різному застосуванні правил вирішення колізій між нормами права з урахуванням їх юридичної сили, а також дії у часі, просторі та за колом осіб; у застосуванні різних норм права для регулювання аналогічних правовідносин або у поширенні дії норми на певні відносини в одних випадках і незастосуванні цієї норми до аналогічних відносин в інших випадках; у різному застосуванні аналогії права чи закону у подібних правовідносинах (такий правовий висновок викладений у п. 28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 367/2022/15-ц).

Щодо подібності правовідносин, то необхідно зазначити, що зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (така правова позиція викладена в п. 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16, п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 925/3/17, п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/24257/16).

Верховний Суд, проаналізувавши судові рішення, висновки в яких, на думку скаржника, не були враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, встановив, що жоден з висновків суду касаційної інстанції не стосується спору щодо оскарження рішень загальних зборів засновників (учасників) господарського товариства, скасування реєстраційних записів у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. 

Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 753/22010/14-ц скасовано рішення місцевого та постанову апеляційного судів цивільної юрисдикції про стягнення з відповідачів коштів за договором купівлі-продажу квартири з урахуванням 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Велика Палата Верховного Суду вказала на порушення судами першої й апеляційної інстанцій норм процесуального права (статті 61, 82 ЦПК України у відповідних редакціях), оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази, встановивши на підставі судових рішень у справі № 22-ц/796/2658/2013, які не мають преюдиціального значення, необхідні для вирішення спору обставини справи. У справах і № 22-ц/796/2658/2013 та № 753/22010/14-ц  різний суб`єктний склад. 

Постановою Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц залишено без змін рішення апеляційного суду, яким відмовлено в задоволенні позову про стягнення з відповідачів коштів за договором купівлі-продажу квартири з урахуванням 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Об`єктом дослідження касаційного суду були обставини сплати покупцем квартири її вартості. Суд вказав, що рішення суду у іншій справі № 6-26110св12 про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії не має преюдиціального значення для справи № 753/11000/14-ц про стягнення коштів, тому що відповідач не був учасником у справі № 6-26110св12.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 753/22010/14-ц та Верховний Суд у постанові від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц взагалі не застосовували ст. 75 ГПК України.  

Постановою Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16 залишено без змін постанову апеляційного суду, якою задоволено заяву кредитора з грошовими вимогами до боржника у судовому провадженні про банкрутство господарського товариства. Касаційний судом була надана правова оцінка обставинам наявності/відсутності грошових зобов`язань боржника перед банком за кредитним договором,  факт чого встановлено рішеннями господарського суду у іншій справі №27/369-09. Верховний Суд зробив висновок, що преюдиціальне значення мають лише рішення у справі, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а різний суб`єктний склад у справах виключає можливість застосування ст. 75 ГПК України.

З викладеного вбачається, що висновки Верховного Суду в перелічених постановах, на відміну від цієї справи, не стосуються вирішення спору та застосування відповідних норм права у правовідносинах щодо оскарження рішень загальних зборів засновників (учасників) господарського товариства особою, яка не є учасником такого товариства з підстав порушення її майнових прав. Правовідносини у справах на які посилається скаржник та у справі, що переглядається не є подібними, оскільки різняться за предметом позову, підставами позову.

До того ж, відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Застосування Північним апеляційним господарським судом статті 75 ГПК України та правил про преюдицію щодо рішення суду у справі № 910/8113/16, оцінки встановлених ним обставин, жодним чином не суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові  від 17.10.2018 у справі № 753/22010/14-ц, Верховного Суду у постановах від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц, від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16. 

Апеляційний суд у оскаржуваній постанові не ставить під сумнів факт визнання судом недійсними рішень загальних зборів учасників TOB "Науково-виробниче підприємство "Світло", оформлених протоколами загальних зборів учасників № 01/02/16 від 01.02.2016 та № 29/04/16 від 29.04.2016, проте правильно наголошує, що саме по собі визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Світло» не може слугувати безумовною підставою для визнання недійсним оспорюваних рішень загальних зборів ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича» у цій справі. 

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

Отже, оскільки наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, не знайшла підтвердження після відкриття касаційного провадження, Верховний Суд відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 296 цього Кодексу дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі № 910/14516/18 за касаційною скаргою ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Світло" в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

Також ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Світло", посилаючись на п. 4 ч. 2 ст. 287 та  п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України, зазначає, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази щодо переходу за розподільчим балансом частини майна та майнових прав позивача до ТОВ «Офісний центр «Квадрат на Малевича». Однак, такі доводи є безпідставними з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду обрано неналежний спосіб захисту своїх майнових прав, а обставини переходу права власності на нежитлові приміщення загальною площею 2 455,7 кв.м, що розташовані у будівлі за адресою: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 86, літ. Б можуть бути предметом дослідження суду у спорі щодо захисту права власності відповідно до глави 29 ЦК України.

Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що суд апеляційної інстанції ухвалив законне судове рішення. 

За таких обставин, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін, оскільки судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 ГПК України межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Водночас, як уже зазначалося, оскільки підстава для касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не знайшла підтвердження після відкриття касаційного провадження, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 цього Кодексу Верховний Суд закриває касаційне провадження у справі у цій частині.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно з ст. 129  ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.  

Керуючись ст. ст. 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

закрити касаційне провадження у справі № 910/14516/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" в частині підстав, передбачених пунктом 3 та 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2019 у справі № 910/14516/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Л. Стратієнко

Судді                                                                                                                                                                                              О. Баранець

                                                                                                                                                                                                                    В. Студенець