ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року 
м. Київ
справа №520/8489/19
адміністративне провадження №К/9901/6161/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
 
розглянувши у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» до Головного управління ДФС у Харківській області  про  визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» на додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 (головуючий суддя - Ральченко І.М., судді: Катунов В.В., Бершов Г.Є.) у справі №520/8489/19,  

УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.05.2019 №0072955705, яким до Товариства, за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, застосовано штраф у розмірі 296676,43грн, з мотивів безпідставності його прийняття.
2. В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» зазначає про відсутність з його боку порушень положень податкового законодавства, які були виявлені під час проведення камеральної перевірки, та наявність яких стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано  податкове повідомлення-рішення від 20.05.2019 №0072955705. Вирішено стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» (вул. Ак. Павлова, буд. 271 А, оф. 3, м. Харків, 61054, код ЄДРПОУ 40119658) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська буд. 46, Харків, 61057, код ЄДРПОУ 39599198) судовий збір у розмірі 4450 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят) грн. 15 коп.
4. Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що при реєстрації зведених податкових накладних, які були заповнені позивачем на підставі вимог пункту 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, до позивача не може бути застосована передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України відповідальність у вигляді накладення штрафу, оскільки такі накладні не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування відповідно до статті 197 цього Кодексу.
Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції
5. На адресу суду апеляційної інстанції 17.12.2019 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій останній просив стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20015,14грн.
6. В свою чергу, 08.01.2020 Головним управлінням ДФС у Харківській області подано заперечення на заяву позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, у яких зазначено, що складання адвокатом в рамках даної справи документів не потребувало значного часу, з огляду на що заявлена сума витрат не підлягає задоволенню, як така, що немає розумного розміру.
7. Другий апеляційний адміністративний суд додатковою постановою від 13.01.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнив частково. Прийняв додаткову постанову, якою вирішив стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області суму витрат на правничу допомогу у розмірі 984,24грн. 
8. Суд апеляційної інстанції, за результатами оцінки наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» доказів, керуючись частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалюючи постанову про часткове задоволення заяви позивача, дійшов висновку про можливість відшкодування товариству судових витрат у розмірі 984,24грн, понесених у зв`язку із апеляційним переглядом рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 у справі №520/8489/19, а саме: складання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області; витрат, пов`язаних із направленням копії відзиву відповідачу; участь представника позивача у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, як таких, що обґрунтовано заявлено до відшкодування. Суд апеляційної інстанції врахувавши складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та безпосереднє написання адвокатом цієї апеляційної скарги, ціну позову, значення справи для позивача, у порівнянні з розміром судових витрат, які останній просить стягнути з суб`єкта владних повноважень, та визнав, що справедливою та співмірною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу є 984,24грн.
В іншій частині заявлених вимог по відшкодуванню, апеляційний адміністративний суд, дослідивши докази та з урахуванням доводів сторін, дійшов висновку про необґрунтованість заявлених вимог, зауважуючи, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним. 
Короткий зміст вимог касаційної скарг
9. Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 та ухвалити нове рішення яким заяву позивача про ухвалення додаткової постанови в адміністративній справі №520/8489/19 в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 20015,14грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У касаційній скарзі позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції, зокрема частини другої та шостої статті 134, частини третьої статті 134, частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає про безпідставне неврахування судом всіх доводів та документів наданих позивачем в якості доказу співмірності заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу, складності справи та обсягу наданих послуг. Також позивач вказує, що суд, при ухваленні оскаржуваної додаткової постанови, в порушення норм процесуального законодавства, оцінюючи зміст документів наданих позивачем (доводи та аргументи), безпідставно відхилив усі роботи вчинені адвокатом і його помічником при реалізації своїх професійних функцій, усі витрати позивача та вплив проведених дій на рух справи, дійшов помилкового висновку про необхідність часткового задоволення заяви щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
10. У свою чергу, Головне управління ДФС у Харківській області у відзиві на касаційну скаргу вказує, що суд апеляційної інстанції при ухваленні додаткового судового рішення, правомірно врахував критерії реальності адвокатських послуг (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерії розумності виходячи з конкретних обставин справи, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви позивача та можливість відшкодування судових витрат у розмірі 984,24грн. 
11. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
Обґрунтування заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та докази на підтвердження їх понесення
12. Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» та адвокатським бюро «Олександр Перемежко та партнери» було укладено договір №23-09/2019-02 про надання правової допомоги.
Додатковою угодою №1 до названого Договору про надання правової допомоги сторони визначили, що юридична фірма приймає на себе зобов`язання надати юридичні послуги з представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» у суді апеляційної інстанції по розгляду адміністративної справи №520/8489/19. Вартість послуг, визначених п. 1 Додаткової угоди, складає 20000,00грн та не включає витрати, пов`язані з наданням послуг, визначених п. 1 Додаткової угоди, на оплату нотаріальних послуг, послуг перекладачів, оплату мита за розгляд заяв, транспортних витрат на відрядження та будь-які інших платежів.
Так, згідно з актом приймання-передачі наданих послуг №5559 від 12.12.2019, позивачу було надано наступні послуги: підготовка проекту клопотання про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції - 400,00грн; візит до поштового відділення з метою відправлення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції - 480,00грн; формування додатків до клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції - 240,00грн; відправлення цінного листа з описом без повідомлення про вручення - 2 х 200,00грн; електронне повідомлення адресоване Другому апеляційному адміністративному суду стосовно направлення клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції - 160,00грн; телефонні переговори з працівником Другого апеляційного адміністративного суду щодо задоволення клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції - 80,00грн; підготовка проекту відзиву на апеляційну скаргу - 1120,00грн; візит до відділення поштового зв`язку для направлення відзиву на апеляційну скаргу - 700,00грн; доповнення проекту відзиву на апеляційну скаргу - 3500,00грн; відправка цінного листа з повідомленням - 2 х 200,00грн; телефонні переговори з працівником Другого апеляційного адміністративного суду стосовно задоволення клопотання позивача про розгляд справи у режимі відеоконференції - 80,00грн; візит до відділення банку з метою поповнення картки для купівлі квитків за напрямком Київ-Харків, Харків-Київ - 320,00грн; підготовка електронного повідомлення адресованого Другому апеляційному адміністративному суду щодо направлення проекту клопотання про відкладення судового засідання - 80,00грн; підготовка електронного повідомлення адресованого Другому апеляційному адміністративному суду щодо направлення заяви про залишення клопотання без розгляду - 80,00грн; візит до поштового відділення з метою відправлення клопотання про відкладення судового засідання - 640,00грн; формування додатків до клопотання про відкладення судового засідання - 240,00грн; підготовка заяви про залишення без розгляду клопотання про відкладення судового засідання - 400,00грн; телефонні переговори з працівником Другого апеляційного адміністративного суду щодо задоволення клопотання про відкладення судового засідання - 80,00грн; підготовка проекту клопотання про відкладення судового засідання - 400,00грн; відправка цінного листа - 200,00грн.
А також, відрядження у місто Харків для участі в судовому засіданні в Другому апеляційному адміністративному суді - 25620,00грн та витрати по проекту: отримання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 73,00грн; Головне управління ДФС у Харківській області - 25,24грн; Другий апеляційний адміністративний суд - 29,00грн; Головне управління ДФС у Харківській області - 29,00грн; Другий апеляційний адміністративний суд - 48,20грн; оплата вартості квитків у напрямку Київ-Харків, Харків-Київ - 667,00грн; Головне управління ДФС у Харківській області - 29,00грн; Другий апеляційний адміністративний суд - 29,00грн; Головне управління ДФС у Харківській області - 29,00грн.
Відповідно до виписки по рахунку АТ «Універсал Банк» від 12.12.2019, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» здійснено оплату наданої йому адвокатським бюро правової допомоги за Договором від 23.09.2019 № 23-09/2019-02 у загальному розмірі 20015,14грн.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
13. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, що діяв на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції):
13.1. Стаття 16 
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
13.2. Частини перша та третя статті 132 
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
13.3. Стаття 134. 
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
13.4. Частина перша та сьома статті 139
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
13.5. Пункт 3 частини першої статті 252 
Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
14. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (у редакції, що діяв на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції):
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
15. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, що діяв на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції):
Цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд. 
Стаття 2
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих  Конституцією  і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 
16. Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (у редакції, що діяв на момент прийняття рішення судом апеляційної інстанції):
16.1. Стаття 17
Суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
17. Практика Європейського суду з прав людини: 
У пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
18. Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
19. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), акти або інші документи, які розкривають зміст наданих послуг, часу витраченого на надання відповідних послуг (виконання робіт), документи, свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, крім того такі повинні безпосередньо стосуватись надання правової допомоги у відповідній справі. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
20. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
21. Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
22. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
23. Відповідно до частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки судів. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.
При вирішенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, Другим апеляційним адміністративним судом враховано критерії, з урахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, судом враховано обсяг фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, визнано частково обґрунтованою заяву позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, визначаючись із розміром відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції встановив, що перелік робіт, відповідно до акту приймання-передачі наданих товариству послуг, а саме: візит до поштового відділення з метою відправлення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, телефонні переговори з працівником Другого апеляційного адміністративного суду щодо задоволення клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, візит до відділення поштового зв`язку для направлення відзиву на апеляційну скаргу, відправка цінних листів з повідомленням; візит до відділення банку з метою поповнення картки для купівлі квитків за напрямком Київ-Харків, Харків-Київ; підготовка електронного повідомлення представнику Другого апеляційного адміністративного суду щодо направлення проекту клопотання про відкладення судового засідання; підготовка електронного повідомлення представнику Другого апеляційного адміністративного суду щодо направлення заяви про залишення клопотання без розгляду; візит до поштового відділення з метою відправлення клопотання про відкладення судового засідання; телефонні переговори з працівником Другого апеляційного адміністративного суду щодо задоволення клопотання про відкладення судового засідання є заходами технічного допоміжного характеру, самі по собі, а також за відсутності будь-якого документального підтвердження здійснення таких дій, не є процесуальними діями, вчинення та оплата яких охоплюється договором про надання правової допомоги, за які платник може отримати відшкодування.
Також, вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на підготовку проекту клопотання про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції, формування додатків до клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, електронного повідомлення адресованого Другому апеляційному адміністративному суду щодо направлення клопотання про участь в справі в режимі відеоконференції, формування додатків до клопотання про відкладення судового засідання, підготовка заяви про залишення без розгляду клопотання про відкладення судового засідання, телефонні переговори з працівником Другого апеляційного адміністративного суду щодо задоволення клопотання про відкладення судового засідання, підготовка проекту клопотання про відкладення судового засідання, суд апеляційної інстанції обґрунтовано визначивши критерій необхідності та дійсності наданих послуг (складення документів) із урахуванням того юридичного результату для сторони по справі, що був досягнутий за наслідком таких послуг чи дій, а саме подання позивачем заяви про залишення заявлених адвокатом клопотань про розгляд справи в режимі відеоконференції та клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції без розгляду та встановивши  відсутність юридичних наслідків для позивача, дійшовши обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для відшкодування зазначених витрат та як наслідок витрат, пов`язаних із поштовим направленням вказаних вище документів.
Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, представником позивача до відшкодування також було заявлено витрати пов`язані із відрядженням у місто Харків для участі в судовому засіданні в Другому апеляційному адміністративному суді у розмірі 25620,00 грн. із розрахунку 18,3 год. вартістю 1400,00грн за 1 год. 
В той же час, як встановлено судом, жодних доказів на підтвердження тривалості відрядження представника позивача до міста Харкова, оплати вартості квитків у напрямку Київ-Харків, Харків-Київ, понесення інших витрат, пов`язаних, зокрема із отриманням витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суду надано не було.
24. Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що справедливою та співмірною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу є 984,24грн, виходячи з обґрунтованості витрат лише в частині представництва позивача у суді апеляційної інстанції, з урахуванням тривалості судового засідання, розміру погодинної оплати послуг адвоката; складання відзиву й доповнення проекту відзиву на апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області, з урахуванням встановлених судом обставин щодо дублюванням змісту позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» та відповіді на відзив на позовну заяву (вх. №26/577774/19 від 18.09.2019) без зазначення будь-яких нових доводів чи аргументів на противагу апеляційної скарги Головного управління ДФС у Харківській області при заявленій до відшкодування неспівмірної із обсягом виконаної адвокатом роботи складністю та змістом документа суми витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із направленням копії відзиву відповідачу.
Оцінивши докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вказав, що обсяг, види та вартість правничої допомоги є неспівмірними з урахуванням складності справи та часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягу. Вказане слугувало підставою для висновку про достатність присудження на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» вартості понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 984,24грн.
25. Доводи наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» у касаційній скарзі не спростовують висновків суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. 
26. Суд також звертає увагу на наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідно до положень частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема доводить не співмірність витрат, заявлених позивачем до відшкодування. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
27. Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
28. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
29. Надаючи оцінку вказаним висновкам Верховний Суд визнає, що суд апеляційної інстанції у спірній додатковій постанові, перелічивши надані позивачем докази у підтвердження понесених витрат на правову допомогу, надав оцінку документам на предмет їх належності, допустимості, достатності та достовірності підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, зробивши обґрунтовані висновки щодо неспівмірності заявленої позивачем суми зі складністю даної справи. При цьому суд апеляційної інстанції детально дослідив обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зазначений в тому числі в акті приймання-передачі послуг, складність та якість складених документів, співмірність розміру витрат витраченому адвокатом часу, ціні позову.
Таким чином, виходячи із приписів статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав лише для часткового задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень суми співмірної розміру витрат витраченому адвокатом часу.
30. За встановлених обставин, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного адміністративного суду про необхідність часткового задоволення заяви позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 984,24грн.
31. З урахуванням положень Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд вважає, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» необхідно залишити без задоволення, а додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/8489/19 - без змін.
32. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
33. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕДІСОН МОТОРС» залишити без задоволення.
Додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/8489/19  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова