Провадження № 33/4820/675/20 
Справа № 686/19281/20 Головуючий в 1-й інстанції Трембач О. Л. 
Категорія:ст.44-3 КУпАП Доповідач Вітюк І. В. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Бондара О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому його апеляційну скаргу на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 13 жовтня 2020 року, 

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 13 жовтня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Хмельницьктаксі» , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду,  ОСОБА_1 27 липня 2020 року о 12 годині 23 хвилини в м. Хмельницькому по вул. Толстого, 1/1, здійснював перевезення пасажирів на маршруті №30 транспортним засобом Богдан Н-069.21, д.н.з. НОМЕР_1 , в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу та визначена в реєстраційних документах НОМЕР_2 (при передбаченій кількості 19 місць перевозив 28 пасажирів), чим порушив встановлені заборони по кількості перевезення пасажирів, визначені абзацом 3 п.2.4 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 просить постанову Хмельницького міськрайонного суду скасувати та прийняти нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Вважає, що суд першої інстанції не врахував малозначність правопорушення та відсутність умислу на його вчинення. Вказує на щире каяття у вчиненому та недопущення подібних ситуацій в майбутньому. Крім того звертає увагу на скрутне матеріальне становище, оскільки він є інвалідом 3 групи та витрачає значні кошти на лікування.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Положеннями ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами і не заперечується в апеляційній скарзі, як і не оспорюється кваліфікація його дій за ст.44-3 КУпАП.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.44-3 КУпАП судом першої інстанції повною мірою враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та накладено на нього адміністративне стягнення в мінімальних межах, передбачених в санкції статті.
Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Тобто застосування вимог ст.22 КУпАП до особи є правом, а не обов`язком суду.
За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на скрутне матеріальне становище не є визначеною законом підставою для застосування ст.22 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для скасування постанови місцевого суду, зокрема, й з підстав малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, яке не можна визнати таким, виходячи з того, що його наслідки представляють суспільну небезпеку, завдають або здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 13 жовтня 2020 року щодо  ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                  І.В. Вітюк