ПОСТАНОВА
Іменем України

23 грудня 2020 року 

м. Київ
справа №826/16992/16
адміністративне провадження №К/9901/44467/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ЄВРОБАНК»
на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року (суддя Балась Т.П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року (колегія у складі суддів Земляної Г.В., Межевича М.В., Сорочко Є.О.)
у справі № 826/16992/16
за позовом ОСОБА_1 
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ЄВРОБАНК»
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          31.10.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ЄВРОБАНК», в якому просив:
-          визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ КБ «Євробанк», щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк»;
-          зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ КБ «Євробанк» включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ КБ «Євробанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
2.          Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2017, позов задоволено. 
3.          19.05.2017 до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Відповідача 2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2017. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
4.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.07.2017 було відкрито провадження у справі. Відповідач 2 заявляв клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, однак своєю ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.07.2017 було відмовлено  в його задоволенні. 
5.          У зв`язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу було передано до Верховного Суду.
6.          Також скаржник заявляв клопотання про розгляд справи за участі його представника, однак своєю ухвалою Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК» (ПАТ КБ «ЄВРОБАНК») було укладено Договір про відкриття карткового (поточного) рахунку рахунок № НОМЕР_1 з встановленим лімітом кредитної лінії (у вигляді овердрафту) та обслуговування банківської платіжної картки №ZP-006566 від 15.06.2016.
8.          Відповідно до п. 2.2 укладеного Договору клієнт особисто або через Довірених осіб має право поповнювати рахунок способами, що не суперечать чинному законодавству України (а.с.11-16). Відповідно до наказу ПП «Альборз» №7-к від 30.03.2007 ОСОБА_1 є працівником зазначеного підприємства (а. с. 31).
9.          Від ПП «Альборз» платіжним дорученням №80 від 15.06.2016 на рахунок № НОМЕР_1 , який належить вкладникові ОСОБА_1 , перераховано кошти в сумі 200 000 грн з призначенням платежу «Перерахування на відрядження» (а.с.32).
10.          Рішенням правління Національного банку України №73-рш від 17.06.2016 ПАТ КБ «Євробанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2016 №1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» запроваджено тимчасову адміністрацію банку з 17.06.2016.
11.          З урахуванням рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.07.2016 №1183 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію строком з 17.06.2016 по 16.08.2016 та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Банку - Кононця Вадима Валерійовича.
12.          На офіційному веб-сайті Фонду розміщено оголошення про встановлення адреси для подачі кредиторських вимог ПАТ КБ «Євробанк» такого змісту: «Вимоги кредиторів ПАТ КБ «Євробанк» приймаються протягом 30 днів з дня опублікування оголошення про ліквідацію ПАТ КБ «Євробанк» в газеті «Голос України» №158 (6412) від 20.08.2016 Кредиторські вимоги приймаються за адресою: 01032, м.Київ, б-р Тараса Шевченка, 35.»
13.          На адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ КБ «Євробанк» позивач подав заяву про визнання кредитором, яку прийняв банк 13.09.2016 за вх.№4355-БТ.
14.          Проте листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» повідомлено ОСОБА_1 про нікчемність правочину (транзакції) з перерахування коштів з поточних рахунків юридичних та/або фізичних осіб на вкладні (депозитні)/поточні (карткові) рахунки фізичних осіб-клієнтів банку.
15.          Зазначене повідомлення мотивовано тим, що за результатами перевірки правочинів виявлено правочин (транзакцію), що має ознаки нікчемності згідно зі ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: переказ коштів в сумі 200000,00 грн з призначенням платежу «Перерахування на відрядження. Згідно договору №ZP-28444/1 від 15.06.2016, здійснений 15.06.2016 ПП «Альборз» з власного рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 - містить ознаки нікчемності, визначені п.7 ч.3 ст.38 Закону».
16.          Не погоджуючись із вищезазначеними діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17.          Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково позов, зазначив, що підстави з яких Уповноважена особа не включила інформацію щодо Позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - є необґрунтованими.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18.          У касаційній скарзі Відповідач 2 наголошує, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.
19.          Зазначає, що правочин щодо внесення позивачем коштів на рахунок позивача, надає кредитору переваги перед іншими кредиторами, а отже такі операції є нікчемними. Якщо б позивач не вчинив правочин щодо перерахуванню коштів, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач мав би право відшкодування вкладу лише у четверту чергу.
20.          Звертає увагу, що відносно визнання нікчемною транзакції, складено акт перевірки, а також прийнято наказ «Щодо заходів пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» Уповноваженої особи Фонду, які не були скасовані. Звертається увага на постанову правління НБУ від 15.06.2016 № 70-рш/БТ про віднесення Банку до категорії проблемних та заборону на проведення операцій, які призводили до збільшення суми відшкодування за рахунок Фонду. Відтак, на думку відповідача 2, така операція призводила до безпідставного збільшення зобов`язань Фонду щодо виплати гарантованого відшкодування. Відповідач у поясненнях від 10.07.2017 зазначає, що вказана постанова Правління НБУ від 15.06.2016 № 70-рш/БТ про віднесення Банку до категорії проблемних, доведена до відома правління Банку 15.06.2016, що встановлено у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017 у справі № 826/184/17.
21.          Відзив від Позивача не надходив.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22.          Суд дослідив доводи касаційної скарги, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
23.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
24.          Враховуючи правову позицію, викладену у цій постанові, колегія суддів Верховного Суду виходить із такого.
25.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
26.          Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI). Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
27.          Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 зазначеного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
28.          За змістом статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.
29.          Згідно із частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
30.          Згідно із частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.
31.          У разі прийняття НБУ рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті здійснюється в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ на день початку ліквідації банку, з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (частина шоста статті 26 Закону № 4452-VI).
32.          На підставі частин першої та другої статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
33.          Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
34.          Пунктом 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 (у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду від 26 травня 2016 року № 823; далі - Положення), передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI, згідно з додатком 3 до цього Положення; 3) переліки: рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що не виконане; рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону № 4452-VI.
35.          Інформація про вкладника в переліках має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.
36.          Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч. 4 ст.26 Закону № 4452-VI.
37.          Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.
38.          Пунктами 2-4 розділу ІІІ Положення визначено, що Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною в додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду.
39.          Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді.
40.          Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.
41.          На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду останній розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500 тис. рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
42.          Отже, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, передбачає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду Переліку та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого Переліку до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого Переліку Загального реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.
43.          При цьому уповноважена особа наділена повноваженнями на формування Переліку в межах гарантованої суми відшкодування.
44.          Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
45.          Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
46.          Підставою для поширення на особу гарантій щодо відшкодування вкладу за рахунок Фонду, передбачених Законом № 4452-VI, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника в особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу (депозиту) чи банківського рахунку або які є власниками іменного депозитного сертифіката.
47.          Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду на підставі статті 26 Закону № 4452-VI підпадають особи, які є вкладниками в розумінні приписів статті 2 цього Закону, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження в ньому тимчасової адміністрації.
48.          Аналогічну правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а  та від 27.02.2019 у справі № 826/9960/15.
49.          Суди попередніх інстанцій установили, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ЄВРОБАНК» (ПАТ КБ «ЄВРОБАНК») було укладено Договір про відкриття карткового (поточного) рахунку рахунок № НОМЕР_1 . Від ПП «Альборз» платіжним дорученням №80 від 15.06.2016 на рахунок № НОМЕР_1 , який належить вкладникові ОСОБА_1 , перераховано кошти в сумі 200 000 грн з призначенням платежу «Перерахування на відрядження».
50.          На підставі рішення Правління НБУ від 17.06.2016 №73-рш «Про віднесення ПАТ КБ «Євробанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким розпочато процедуру виведення ПАТ КБ «Євробанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17.06.2016 до 16.07.2016  включно, призначено ОСОБА_2 уповноваженою особою та делеговано йому всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ КБ «Євробанк».
51.          Таким чином, оскільки вклад Позивача був розміщений на рахунку ПАТ «КБ «Євробанк» до запровадження тимчасової адміністрації, то позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
52.          Відповідно до частини другої статті 37, частин другої та четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа протягом дії тимчасової адміністрації зобов`язані забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону, та повідомити сторони за договорами про нікчемність цих договорів і вчинити дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
53.          Станом на дату укладення між ПАТ КБ «Євробанк» і Позивачем договору банківського вкладу частина третя статті 38 Закону № 4452-VI визначала, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
- банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
- банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
- банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
- банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
- банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;
- банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
- банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;
- здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
54.          На підставі наведених вище положень статей 37 та 38 Закону № 4452-VI уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком установити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом спричиняють застосування певних наслідків, зокрема щодо невключення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми відшкодування за вкладом за рахунок Фонду.
55.          Проте зі змісту цієї норми вбачається, що пункти 7 та 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI не можуть застосовуватися до операції з поповнення банківського рахунку позивача у ПАТ КБ «Євробанк», оскільки внаслідок цієї операції у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також за наслідками здійснення цієї операції не виникло обов`язку банку перерахувати кошти або передати майно позивачу. Крім того, суди попередніх інстанцій не встановили, що вказана операція була здійсненна саме з порушенням норм законодавства.
56.          З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог Позивача у частині зобов`язання відповідача подати до Фонду додаткову інформацію про нього як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «Євробанк» за рахунок Фонду.
57.          Що стосується здійснення операції під час віднесення банку до категорії проблемних, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.07.2020 у справі № 816/378/16 звернула увагу на те, що правове регулювання та обсяг повноважень банку, який визнано проблемним, та банку, до якого введено тимчасову адміністрацію, є різними. При цьому ні Законом України «Про банки і банківську діяльність», ні Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим постановою Правління НБУ від 17.08.2012 №346 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17.08.2012 за №1590/21902), не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.
58.          Водночас постанова НБУ від 15.06.2016 №70-рш/БТ згідно зі статтею 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» містить банківську таємницю, доказів обізнаності позивача про встановлені для банку обмеження відповідач не надав, а суди попередніх інстанцій таких обставин не встановили. При цьому невиконання посадовими особами банку наведених у постанові НБУ приписів про його віднесення до категорії проблемних саме собою не може бути підставою для висновку про нікчемність або недійсність правочинів банку.
59.          Згідно з постановою НБУ від 15.06.2016 №70-рш/БТ ПАТ «Комерційний банк «Євробанк» було віднесено до категорії проблемних. Разом із цим віднесення ПАТ «Комерційний банк «Євробанк» до категорії проблемних не передбачало введення до нього тимчасової адміністрації, але обмежувало певні види діяльності банку, наведені у цій постанові.
60.          Зазначений правовий акт НБУ, зважаючи на його юридичну силу та властивості, є правовим актом індивідуальної дії, має чітко виражений організаційно-розпорядчий, персоніфікований характер, чинність та юридична сила якого спрямовані передусім на особу, якій він адресований, і породжує конкретні правовідносини, обумовлені ним, зокрема спрямований на реалізацію заходів впливу щодо конкретного проблемного банку - ПАТ «КБ «Євробанк», а не стосовно невизначеного кола осіб, та дія його вичерпується одноразовим застосуванням.
61.          Отже, така постанова НБУ з огляду на її правову природу не є актом цивільного законодавства у розумінні положень статті 4 ЦК України, а тому підстав для застосування норм статей 203, 215 ЦК України до спірного правочину як акта законодавства в контексті невідповідності його зазначеній постанові НБУ немає.
62.          З огляду на зазначене, дії уповноваженої особи щодо віднесення правочину (операції з розміщення коштів на депозитному рахунку позивача) з підстав, передбачених пунктом 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, до числа нікчемних правочинів не відповідають вимогам законності.
63.          Отже, доводи касаційної скарги в частині здійснення операції з перерахування коштів на рахунок позивача в період віднесення банку до категорії проблемних, тобто під час дії певних обмежень, що, на думку відповідача дає підстави для визнання її нікчемною, є необґрунтованими.
64.          Щодо стягнення судового збору, Суд зазначає таке.
65.          Оскільки відповідачем у цій справі є уповноважена особа, яка в силу приписів Закону № 4452-VI є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, то понесені витрати на сплату судового збору належить стягнути саме з Фонду як суб`єкта владних повноважень.
66.          Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.
67.          Згідно із частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.
68.          Проте Фонд не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 №1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2012 за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.
69.          Згідно з приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 №2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за №1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.
70.          Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9960/15.
71.          Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі підлягають відшкодуванню Фондом за рахунок Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ЄВРОБАНК", а, отже, цій частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ЄВРОБАНК" задовольнити частково.
2.          Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі № 826/16992/16 в частині стягнення судових витрат в сумі 1102,42 грн з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ КБ "Євробанк" на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), скасувати, прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 1102,42 грн (одна тисяча сто дві гривні сорок дві копійки).
3.          В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі № 826/16992/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук 

Суддя                                                                                                     Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                     О.П. Стародуб