ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 310/425/20(ЗП/280/13/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Кругового О.О.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року (суддя Татаринов Д.В.) у справі за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,-                              
                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась з позовом  до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  щодо відмови в призначенні та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести призначення та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги за спеціальний трудовий стаж в розмірі 10 місячних пенсій.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована, що судом першої інстанції  порушено норми матеріального та процесуального права, судом не було враховано, що позивач не має справа на отримання 10 місячних пенсій у зв`язку з тими, що до стажу  не зараховані  періоди роботи на підприємствах  колективною формою власності. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, 16 липня 2018 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до Протоколу призначення пенсії ОСОБА_1 загальний страховий  стаж позивачки на день призначення пенсії склав 38 років 10 місяців 11 днів.
27 вересня 2018 року позивачкою подано до відповідача копію диплома про навчання, та після допризначення пенсійної справи загальний стаж роботи ОСОБА_1 склав 40 років 8 місяців 16 днів.
Позивачка була працівником освіти, у зв`язку з чим, звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення на підставі пункту 7-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки при призначенні пенсії ОСОБА_1 така грошова допомога не виплачувалась.
Відповідач своїм листом від 23 січня 2019 року №4/П-4 повідомив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», загальний стаж роботи становить 40 років 8 місяців 16 днів, в тому числі спеціальний стаж роботи на посадах педагогічних працівників становить 26 років 9 місяців 24 дні, яких недостатньо для призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Також зазначено, що до спеціального стажу роботи позивачці було зараховано:
- час роботи на посаді вихователя дитячого комбінату №353 Дніпропетровського радіозаводу  з 22 серпня 1979 року по 23 серпня 1989 рік;
- робота на посаді вихователя-методиста дошкільного закладу №353 відділу освіти Кіровського району м. Дніпропетровська з 01 грудня 1993 року по 02 вересня 1996 року;
- робота на посадах вихователя та завідувача дитячим садком Бердянського державного заводу Скловолокна  з 08 лютого 2005 року по 14 вересня 2005 року та з 15 вересня 2005 року по 31 липня 2018 року - на посаді завідувача дитячим садком відділу освіти Бердянської міської ради. 
Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що під час розгляду справи судом встановлено, що спеціальний стаж позивача станом на день призначення пенсії (16 липня 2018 року) склав більше 30 років, що в свою чергу дає ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55    Закону України   «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191. 
Згідно з пункту 2 Порядку №1191 страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. 
За приписами пункту 6 Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями    27    і    28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.
Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.
Як було встановлено судом першої інстанції,  в якості підстави для відмови позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідач посилається на недостатність спеціального стажу у позивача.
Матеріали справи  містять копії сторінок трудової книжки Серія НОМЕР_1 від 31 серпня 1979 року ОСОБА_1 . 
У вказаній трудовій книжці зазначені відомості, що визначають право позивача на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.
Зокрема, з 24 серпня 1989 року по 30 листопада  1993 року ОСОБА_1 працювала на посаді вихователя дитячого комбінату №353 Дніпропетровського радіозаводу.
Відповідач обґрунтовуючи відмову зарахувати до спеціального стажу позивача цього періоду роботи посилається на те, що у відповіді від 10 липня 2019 року Товариства з додатковою відповідальністю «Концерн «ВЕСНА» зазначено, що відповідно до статуту Орендне підприємство «Дніпропетровський радіозавод» з 10 квітня 1991 року мало колективну форму власності. Щодо надання інформації про форму власності Виробничого об`єднання «Весна» у період з 24 серпня 1989 року по 10 квітня 1991 року та Концерну «Весна» у період з 30 грудня 1991 року по 01 листопада 1993 року зазначено, що вказані дані відсутні. Таким чином, як зазначає відповідач, врахувати період роботи в ВО «Весна» з 24 серпня 1989 року до 01 грудня 1993 року немає підстав.
Постановою Кабінету Міністрів України  від 4 листопада 1993 року №909 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад,  робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Перелік №909).
Розділом 1 «Освіта» Переліку передбачені,  зокрема, що  директори (завідуючі), вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники,  вчителі-дефектологи,  вчителі-логопеди, практичні психологи дошкільних навчальних закладів всіх типів - мають право на пенсію працівника освіти за вислугу років.
Судом першої інстанції вірно було взято до уваги те, що в примітці 2 до цього Переліку зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Згідно частини 2   статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»   страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього   Закону   за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»   та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637   основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
В даному випадку, необхідними умовами для виникнення у позивача права на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.
Також, згідно пункту 1.1 Розділу 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993року за № 110 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Судом першої інстанції вірно було взято до уваги те, що у трудовій книжці Серія НОМЕР_1 від 31 серпня 1979 року ОСОБА_1 наявні записи про те, що позивачка з 24 серпня 1989 року по 30 листопада  1993 року працювала на посаді вихователя та вихователя-методиста дитячого комбінату №353 Дніпропетровського радіозаводу. Записи зроблені без виправлень, містять відбитки печаток та всі необхідні реквізити, тому не викликають сумнівів у своїй достовірності.
Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем протиправно не зарахований до спеціального стажу період роботи позивача з 24 серпня 1989 року по 30 листопада  1993 року - час роботи ОСОБА_1 на посаді вихователя та вихователя-методиста дитячого комбінату №353 Дніпропетровського радіозаводу, який в подальшому було реорганізовано у Виробниче Об`єднання «Весна», потім реорганізоване в Орендне підприємство «Дніпропетровський Радіозавод», та яке після цього увійшло створений Концерн «Весна».
Таким чином,  оскільки період роботи позивача з 24 серпня 1989 року по 30 листопада  1993 року на посадах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад,  робота на яких дає право на пенсію за вислугу років - належним чином підтверджений, спеціальний стаж позивача станом на день призначення пенсії (16 липня 2018 року) склав більше 30 років, що в свою чергу дає ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій.
Крім того, як було встановлено судом першої інстанції:
- позивач досягла пенсійного віку; 
- вийшла на пенсію з посади в закладі (установі) комунальної форми власності, робота на якій дає їй право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; 
- не отримувала до моменту виходу на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», будь-якого іншого виду пенсії.
Таким чином, вірними ж висновки суду першої інстанції про те, що відповідач необґрунтовано і безпідставно відмовив позивачу у призначенні та виплати позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій, тому такі дії є протиправними.
Щодо доводів апеляційної скарги про порушення строку звернення до суду встановленого ст.122 КАС України. 
У разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно   від того, чи були такі суми нараховані цим органом.
Таким чином, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -
                                                  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 21 жовтня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий