П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/1214/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Брезіна Т.М.
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
11 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Смілянця Е. С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,
позивача: ОСОБА_1 , 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
в серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області  про визнання протиправним та скасування рішення Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 13 грудня 2019 року №103-30/2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_2 »; усунення перешкод у користуванні ОСОБА_1 вулицею Грушевського в с.Михальча шляхом зобов`язання Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької   області поновити цільове призначення АДРЕСА_1 як землі загального користування.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що предметом спору є дії Михальчанської сільської ради, як органу місцевого самоврядування, які порушують права позивача та його сім`ї на користування та розпорядження приватною власністю на власний розсуд. Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що з 02.07.2020 його позбавили права користуватися землею загального користування.
Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Позивач в судовому засіданні  підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, виходячи з наступного.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір зумовлений порушенням прав позивача на користування належною йому земельною ділянкою внаслідок прийняття відповідачем правового акту індивідуальної дії, а позов спрямований на відновлення права користування вказаною земельною ділянкою, тому має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.
Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Згідно з п.9 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб
У п.7 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Таким чином, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для визначення публічно-правового характеру спору. Водночас, сама лише участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до адміністративної юрисдикції.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Судом встановлено, що в обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначає про те, що відповідач передав у власність гр. ОСОБА_2 земельну ділянку з порушенням вимог Земельного кодексу України, внаслідок чого заблоковано дорогу по АДРЕСА_1 . Оскільки позивач є власником земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_1 , то він вважає, що дії відповідача щодо надання гр. ОСОБА_2  дозволу на безоплатну приватизацію вказаної вище земельної ділянки призвели до позбавлення ОСОБА_1 права користування та розпорядження своєю власністю.
Разом з клопотанням від 11.11.2020 вх.№528220 ОСОБА_1 подав до суду копію державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №121530 та будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку на вказаній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки судом першої інстанції не з`ясовано всі обставини, які мають значення для вирішення питання про юрисдикційну підсудність даного спору, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року витребувано у Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області інформацію про передачу у приватну власність гр. ОСОБА_2  земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,  та документи, що підтверджують вказану інформацію.
На виконання вказаної ухвали відповідач надіслав до суду витяг з рішення 31 сесії Михальчанської сільської ради 7 скликання від 24.03.2020 року №17-31/2020, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2  та надано вказаній громадянці у власність земельну ділянку кадастровий номер 7324586500:02:002:0477, площею 0,0100 га для індивідуального садівництва.
Згідно з інформацією з Публічної кадастрової карти України земельна ділянка кадастровий номер 7324586500:02:002:0477 знаходиться на АДРЕСА_1 .
Таким чином, позивач просить скасувати дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка передана гр. ОСОБА_2 у приватну власність рішенням 31 сесії Михальчанської сільської ради 7 скликання від 24.03.2020 року №17-31/2020.
Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Зважаючи на вищенаведене, оскільки ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 13 грудня 2019 року №103-30/2019 обмеженням його права на користування та розпорядження його власністю,  тому спір у даній справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.
Крім того, оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_1 передана у власність  гр. ОСОБА_2 , спірні правовідносини пов`язані з реалізацією права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Ч.1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 заявляє позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, яке належить йому на праві приватної власності, даний позов є негаторним та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, даний спір є цивільно-правовим та, відповідно, підвідомчий суду загальної юрисдикції.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла  висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених  ч.4 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі  16 листопада 2020 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Смілянець Е. С.