УХВАЛА

02 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 216/4558/18(2-а/216/33/20)
адміністративне провадження № К/9901/27961/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,          
суддів - Білак М.В., Губської О.А.,
перевіривши касаційну скаргу Інспектора роти 2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Яковенка Олександра Сергійовича
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року
у справі № №216/4558/18
за позовом ОСОБА_1 
до Інспектора роти 2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Яковенка Олександра Сергійовича
про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
у с т а н о в и в :
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Інспектора роти 2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Яковенка Олександра Сергійовича на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі № №216/4558/18/
Обговоривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України, шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності причин його пропуску з підтвердженням таких обставин належними доказами; уточненої апеляційної скарги із зазначенням коду Департаменту патрульної поліції в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, електронної пошти, офіційної електронної адреси апелянта (чи її відсутність).
На виконання вимог ухвали від апелянта надійшло клопотання, в якому останній просив поновити строк на апеляційне скарження рішення суду першої інстанції, а також уточнена апеляційна скарга у кількості, достатній для долучення до матеріалів справи та направлення учасникам справи.
Як зазначено в ухвалі Третього апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2020 року, в первинній та уточненій апеляційних скаргах апелянтом заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування останнього заявник зазначив, що норми Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (надалі - №3674-VI) не містять положень щодо підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, а відтак і за подання апеляційної/касаційної скарги. У зв`язку з цим за подання позивачем або відповідачем-суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом № 3674-VI, сплаті не підлягає.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України, шляхом надання до суду документа про сплату судового збору.
Судом апеляційної інстанції зазначено, що апелянт отримав вищевказану ухвалу 06 липня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
Ухвалою апеляційну скаргу Інспектора роти 2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Яковенка Олександра Сергійовича на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року в адміністративній справі № 216/4558/18 повернуто апелянту.
Підставою для повернення апеляційної скарги стало не виконання скаржником вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору.
Верховний Суд наголошує на тому, що питання сплати судового збору у справі про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не справляється судовий збір вже було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.
Так Велика палата Верховного Суду в постанові від 18 березня 2020 року по справі №543/775/17 дійшла правового висновку, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.
Чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.
З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи правову позицію висловлену Великою Палатою Верховного Суду суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній категорії справ.
Принагідно, суд зазначає, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Скаржник в касаційні скарзі зазначає, що скаржнику було надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України. Наголошує, що станом на 08 вересня 2020 року, тобто на дату винесення оскаржуваної ухвали, на території України, ще був впроваджений карантин пов`язаний із запобіганням поширення коронавірусної хвороби. Тому вважає, що судом неправомірно було повернуто апеляційну скаргу, оскільки строк для усунення недоліків не сплинув.
Верховний Суд критично ставиться до таких тверджень скаржника з огляду на наступне. 
17 липня 2020 року набрали чинності норми Закону України від 18 червня 2020 року №731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень якого встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020   року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Враховуючи наведене, строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 06 серпня 2020 року.
Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена 08 вересня 2020 року, враховуючи дату отримання скаржником ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, а також той факт, що строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився 06 серпня 2020 року, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з підстав не усунення недоліків. 
Згідно з частиною 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до частини1 статті169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За приписами пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Отже, суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків скарги, вірно застосував положення пункту першого частини 4 статті 169 та частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справ) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 332, 333 КАС України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Інспектора роти 2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Яковенка Олександра Сергійовича на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі № №216/4558/18 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти 2 батальйону 1 полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Яковенка Олександра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	О.В. Калашнікова М.В. Білак  О.А. Губська